Справа № 385/386/25
Провадження № 2/385/196/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2025 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Гришака А.М.,

з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Гайвороні Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, державний нотаріус Ковбасюк Наталя Юріївна про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальні дії.,-

В С Т А Н О В И В:

21.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, державний нотаріус Ковбасюк Н.Ю. про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальні дії.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача ОСОБА_2 . Після себе ОСОБА_2 залишила заповіт. Даним заповітом ОСОБА_2 заповідала все своє майно в рівних частках громадянинові російської федерації ОСОБА_1 та громадянинові України ОСОБА_1 .

Тобто позивач та його брат, кожен є рівноправними спадкоємцями частки нерухомого майна матері за заповітом та водночас, можуть бути спадкоємцем першої черги за законом в разі виникнення обставин, визначених ч. 2 статті 1223 та статтею 1245 ЦК України.

18.07.2024 p., після поховання матері, позивач належним чином повідомив брата ОСОБА_1 , який проживає в російській федерації про наявність заповіту та надіслав йому фотокопію документу і контактні дані державного нотаріуса м. Гайворона Ковбасюк Н.Ю.

В той же день, 18.07.2024 p., позивач звернувся до державного нотаріуса м. Гайворона Ковбасюк Н.Ю. із заявою про прийняття спадщини за заповітом у відповідності до ч. 1 статті 1220 ЦК України, наслідком чого стало заведення спадкової справи №199/2024.

З 10.02.2025 p. по 14.02.2025 p. позивач перебував у м. Гайвороні з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частки нерухомого майна його матері ОСОБА_2 і 13.02.2025 р. отримав зазначене свідоцтво.

12.02.2025 p., під час прийому, державний нотаріус Ковбасюк Н.Ю. повідомила про надходження 11.02.2025 р. поштою з м. Бішкек (Киргизстан) заяви ОСОБА_1 від 16.12.2024 р. стосовно прийняття ним спадщини. ОСОБА_3 ознайомила позивача з текстом заяви, надала ксерокопію заяви і поштового конверта з трьома поштовими штемпелями м. Бішкек, датованими 22.01.2025 p., і рукописною позначкою 10/2 оператора Гайворонського відділення пошти про дату надходження поштового відправлення до відділення.

Коментуючи дати на поштових штемпелях, нотаріус зазначила, що заява надійшла до нотаріальної контори з порушенням строку, встановленого для прийняття спадщини. На питання позивача щодо необхідності повідомлення заявника про правові наслідки порушення строку ОСОБА_3 заявила, що не збирається цього робити через відсутність офіційних каналів комунікації з рф.

11.02.2025 р. надходження заяви до Гайворонської державної нотаріальної контори, дозволяють обґрунтовано констатувати, що ОСОБА_1 не подав заяву про прийняття спадщини у відповідності до ч. 1 ст. 1269 Цивільного Кодексу України протягом строку, встановленого ч. 1 статті 1270, а тому на підставі ч. 1 статті 1272 вважається таким, що не прийняв її.

Результати вивчення змісту заяви та конверту дозволяють впевнено стверджувати наступне: ОСОБА_1 є особою, що не прийняла спадщину внаслідок пропуску строку подання відповідної заяви на підставі ч. 1 статті 1270 та ч. 1 статті 1272 ЦК України; надіслана ОСОБА_1 на ім`я державного нотаріуса м. Гайворона Ковбасюк Н.Ю. заява є недостовірним і юридично нікчемним документом, що не відповідає вимогам ч. 3 статті 47 Закону №3425-ХІІ.

Такий документ не може бути прийнятим до розгляду у відповідності до ч. 2 статті 49, статті 100 Закону №3425-ХІІ та ч. 1 Глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5. Станом на дату подання даної позовної заяви ОСОБА_1 не звертався до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач набув законного права на спадкування за законом другої половини нерухомого майна матері ОСОБА_2 , а також наявність законних правових підстав для вчинення нотаріальної дії щодо права на спадщину за законом на частки нерухомого майна.

Позивач надіслав поштою на адресу державного нотаріуса м. Гайворона Ковбасюк Н.Ю. заяву від 22.02.2025 р. «Про вчинення нотаріальної дії щодо права на спадщину за законом на частки нерухомого майна», в якій детально, з посиланням на відповідні норми законодавства України, обґрунтував своє право на спадкування за законом другої половини нерухомого майна його матері, а також наявність законних правових підстав для вчинення нотаріальної дії щодо права на спадщину за законом.

14.03.2025 p., у відповідь на його заяву від 22.02.2025 p., позивач отримав поштою ухвалену державним нотаріусом м. Гайворона Ковбасюк Н.Ю. постанову від 10.03.2025 р. №85/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії».

Вважає, постанову державного нотаріуса Ковбасюк Н.Ю. від 10.03.2025 р. №85/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» необґрунтованою і безпідставною, а також прийнятою з порушеннями норм матеріального права. За таких обставин зазначена постанова підлягає скасуванню.

Просить суд: скасувати Постанову від 10.03.2025 р. №85/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», ухвалену державним нотаріусом м. Гайворона Ковбасюк Н.Ю. Зобов`язати державного нотаріуса м. Гайворона Ковбасюк Н.Ю. видати ОСОБА_1 свідоцтво про на право спадщину за законом на частки нерухомого майна його матері ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.03.2025 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позов підтримали з підстав зазначених у ньому.

Відповідач, державний нотаріус Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю. в судове засідання не з`явилась. До суду подала заяву в якій просила розглянути справу без присутності нотаріуса на розсуд суду. Заперечень по справі не має.

Суд, заслухавши пояснення позивача дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень представника позивача. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст.89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно Заповіту посвідченого 14.09.2007 року приватним нотаріусом Гайворонського районного нотаріального округу Кіровоградської області Линюк Н.А. ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і, взагалі, все що буде їй належати за законом і на що матиме право на день її смерті заповідає: в рівних частках громадянинові російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянинові України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 13.02.2025 року державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю. свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 видано на частку у спадщині на ім`я ОСОБА_1 , спадщина складається з квартири номер АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку квартири ще не видано (а.с.9).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 13.02.2025 року, індексний номер: 413160292 ОСОБА_1 є власником частини квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2 (а.с.10).

ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 . Така заява була посвідчена нотаріусом міста москва 16.12.2024 року. В лівому кутку заяви міститься напис про отримання: 11.02.2025 року. Унікальний реєстраційний номер спадкової справи: 199/24 (а.с. 11).

На конверті відправленого у м. Бішкек, країна ОСОБА_4 , який адресований нотаріусу Ковбасюк Н. міститься відтиск штампу про відправлення 22.01.2025 року. Також міститься напис 10/2 (а.с.12).

Згідно Заяви «Про вчинення нотаріальної дії щодо права на спадщину за законом на частки нерухомого майна від 22.02.2025 року позивач ОСОБА_1 , просив державного нотаріуса м. Гайворона Голованівського р-ну Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю. розглянути заяву та видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на частки нерухомого майна його матері ОСОБА_2 (а.с.13-14).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.03.2025 року №85/02-31, постановленої державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 . 25 лютого 2025 року до Гайворонської державної нотаріальної контори звернувся син померлої ОСОБА_1 , спадкоємець за законом за видачею на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , однак за матеріалами спадкової справи є спадкоємець за заповітом, посвідченим Линюк Н.А., приватним нотаріусом Гайворонського районного нотаріального округу Кіровоградської області 14 вересня 2007 року за реєстровим №2954, син померлої ОСОБА_1 , який надіслав на адресу нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, засвідчену ОСОБА_5 , нотаріусом м. москви, рф, 16.12.2024 року, однак заява надійшла до нотаріальної контори з порушенням строку ст. 270 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України строк може бути продовжено в судовому порядку, про що неможливо повідомити спадкоємця ОСОБА_1 внаслідок відсутності поштового зв`язку між Україною та рф. На підставі викладеного та керуючись, ст. 49 Закону України «Про нотаріат» постановила відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вказаної вище квартири на ім`я ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що вказане майно заповідано іншому спадкоємцю (а.с.15).

Норми права та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.2 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_2 є її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 спадщину після смерті матері прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 9).

ОСОБА_1 надіслав на адресу нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, засвідчену нотаріусом м. москви, рф, 16.12.2024 року, відправив з міста Бішкек 22.01.2025 року, заява надійшла до Гайворонської нотаріальної контори 11.02.2025 року, тобто з порушенням строку згідно ст. 1270 ЦК України.

Отже, ОСОБА_1 відповідно до ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2

22.02.2025 року позивач звернувся до державного нотаріуса м. Гайворона Голованівського району Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю. з заявою в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на частки нерухомого майна його матері ОСОБА_2 .

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.03.2025 року №85/02-31, постановленої державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю. нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вказаної вище квартири на ім`я ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що вказане майно заповідано іншому спадкоємцю.

Нотаріальні дії повинні вчинятись відповідно до встановлених для нотаріуса або посадової особи, яка вчиняє нотаріальні дії, компетенцією і порядком їх вчинення.

Підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, визначені статтею 49 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною третьою статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальних дій.

Аналіз вищезазначених норм права свідчить, що нотаріус зобов`язаний мотивувати свої дії, направлені на відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому, нотаріусу заборонено лише безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Суд констатує, що постанова нотаріуса не є явно необґрунтованою, однак, враховуючи встановлені вище обставини справи та те, що державний нотаріус Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю. помилково відмовила у вчиненні нотаріальної дії, не звернувши увагу на положення частини першої статті 1272 ЦК України, яка стосуються наслідків пропущення строку для прийняття спадщини, слід дійти висновку, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії є незаконною, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання її незаконною та скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_1 пред`явив позов, в якому, крім вимоги скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заявив вимогу щодо зобов`язання державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що слід розмежовувати оскарження: 1) нотаріальної дії, 2) відмови у вчиненні нотаріальної дії.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18) викладено висновок, що суд не може зобов`язати нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат».

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження № 61-40053св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта. Суд першої інстанції зазначеного не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення вимог ОСОБА_14 про зобов`язання приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Перчук І. М. видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом. З огляду на наведене рішення суду апеляційної інстанції у частині вирішення зазначених позовних вимог підлягає залишенню без змін.

Тобто суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції.

Суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції. Таким чином, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом слід відмовити з вказаної підстави.

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області на користь держави судовий збір за подання позивачем до суду позовної заяви у розмірі 1211,2 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволені частково.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, державний нотаріус Ковбасюк Наталя Юріївна про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальні дії задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного нотаріуса Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської областіКовбасюк Наталі Юріївни від 10.03.2025 року №85/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного нотаріуса Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської областіКовбасюк Наталі Юріївни про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частки нерухомого майна його матері ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,2 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. М. ГРИШАК

Дата документу 20.05.2025