Справа № 495/2089/25
№ провадження 2-з/495/16/2025
УХВАЛА

Про забезпечення позову

"16" травня 2025 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області, у складі головуючого,

одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Дарій О.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області, заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування,

В С Т А Н О В И ЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування, просить суд визнати недійсним договір дарування від 12 лютого 2025 року, посвідчений державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Масловою М.В., зареєстрований в реєстрі за № 2-69, відповідно до умов якого ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_4 прийняв у дар 1/2 частину будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

До суду 13 травня 2025 року, 14 травня 2025 року, 15 травня 2025 року надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, просить суд заборонити будь яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь які реєстраційні дії щодо нерухомого майна 1/2 частини будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 будівель та споруд № 9, будинок № 170.

Свою заяву обґрунтовує тим, що позивач звернувся з позовом до суду про визнання недійсним договору дарування (фраудаторним).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.10.2024 відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/8 частину будинку та споруди, загальна площа (кв.м.): 141, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу ОСОБА_5 реєстраційний номер оюєкта нерухомого майна: 8, об`єкт нерухомого майна: будівлі та споруди, об`єкт житлової нерухомості, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 141, адреса: АДРЕСА_1 .

У підготовчому судовому засіданні 18.12.2024 представник відповідача ОСОБА_3 за первісним позовом заперечував проти задоволення вказаної заяви, з підстав її необґрунтованості та безпідставності й вказував, що жодні ризики можливого невиконання майбутнього рішення суду з боку ОСОБА_3 відсутні, оскільки останній не згодний з заявленими вимогами, а також не має наміру здійснювати будь яке відчуження належного йому майна.

Проте, 12 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_3 подарував, а відповідач ОСОБА_4 прийняв у дар 1/2 частину будівель та споруд, об`єкт житлової нерухомості, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 141, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8.

Позивач вважає, що відповідачі вчинили оспорюваний правочин дарування з метою невиконання рішення Київського районного суду м. Одеси за позовом позивачки ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, оскільки після вчинення оспорюванного договору дарування у відповідача ОСОБА_3 відсутнє будь яке рухоме або нерухоме майно, на яке може бути звернено стягнення у разі задоволення позову.

Вважає, що обраний ним вид забезпечення позову не порушить прав відповідача ОСОБА_4 на час розгляду справи володіти та користуватися майном, одночасно забезпечить можливість звернення стягнення на неї у разі задоволення позову при примусовому виконанні рішення суду.

На підставі вищевикладеного він і звернувся з заявою до суду.

Суд розглядає заяву без повідомлення учасників справи, що відповідає положенню ч.1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

П. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

В своїй заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що 12 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_3 подарував, а відповідач ОСОБА_4 прийняв у дар 1/2 частину будівель та споруд, об`єкт житлової нерухомості, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.): 141, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8.

Позивач вважає, що відповідачі вчинили оспорюваний правочин дарування з метою невиконання рішення Київського районного суду м. Одеси за позовом позивачки ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, оскільки після вчинення оспорюванного договору дарування у відповідача ОСОБА_3 відсутнє будь яке рухоме або нерухоме майно, на яке може бути звернено стягнення у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, можливо зробити висновок, що заява позивача відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, відповідно до якої позивачем належним чином обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Верховним Судом України у Постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За таких обставин, суд вважає, що існують усі правові підстави для застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони будь яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь які реєстраційні дії щодо нерухомого майна 1/2 частини будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 будівель та споруд № 9, будинок № 170 на час розгляду справи та до набрання законної сили рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 247, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь які реєстраційні дії щодо нерухомого майна 1/2 частини будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 будівель та споруд № 9, будинок № 170 до набрання законної сили рішення у справі.

Копію ухвали для виконання направити до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складений 16 травня 2025 року.

СУДДЯ: