Дата документу 21.05.2025
Справа № 335/1017/25
Провадження № 2/334/1456/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2025 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшла позовна заява акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя №335/1017/25 від 04 лютого 2025.

Представник позивача Ляр Д.Ю. просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банківської установи заборгованість за договором кредиту № б/н від 22.07.2019 року у розмірі 99284,96 гривень, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

20 лютого 2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

20.05.2025 до розгляду справи по суті, представник позивача Годованик Б.О. подав до суду заяву про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та повернення сплаченого при поданні позову судового збору.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Суд встановив, що на час ухвалення судом судового рішення відсутній предмет спору, оскільки представник позивача подав заяву про це, у зв`язку з чим між сторонами не залишилось неврегульованих питань.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача та закриття провадження у справі.

Висновки суду узгоджуються з висновком Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який викладений в постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За цих обставин, суд дійшов висновку про необхідність повернення з державного бюджету позивачу сплаченого ним судового збору.

Керуючись статтями 133, 255, 260, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повернути Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк», судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, сплачений в державний бюджет на рахунок № НОМЕР_1 відповідно до платіжної інструкції №ZZ427B27OY від 17.01.2025 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Ісаков Д.О.