Провадження № 2-зз/679/1/2025
Справа № 679/987/20
У Х В А Л А

ВМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі головуючого судді Стасюка Р.М,

за участі секретаря судових засідань Плазій Н.В.,

представника заявника адвоката Оліферук Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин заяву представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі №679/987/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, -

В С Т А Н О В И В:

12.05.2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі. В обґрунтування заяви зазначено, що ухвалою Нетішинського міського суду від 01.09.2020 у справі №679/987/20 провадження № 2-з/679/17/2020, було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, а саме накладено арешт на двокімнатну квартиру загальною площею 60,4 кв.м, житловою площею 31,3 кв.м, господарську будівлю площею 24,5 кв.м., сарай площею 17,2 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ) та заборонено будь-яким державним реєстраторам та/або будь-яким іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні та/або будь-які інші дії щодо вказаної квартири.

На виконання вказаної ухвали суду Острозьким РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 09.09.2020 накладено арешт на зазначене нерухоме майно.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області 04.11.2022 у справі №679/987/20 позов задоволено частково.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 двокімнатну квартиру загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., господарську будівлю площею 24,5 кв.м., хлів площею 17,2 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 1/2 частку двокімнатної квартири загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., господарської будівлі площею 24,5 кв.м., хліва площею 17,2 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 1/2 частку двокімнатної квартири загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., господарської будівлі площею 24,5 кв.м., хліва площею 17,2 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22.06.2023 рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.11.2022 залишено без змін, апеляційна скарга ОСОБА_2 без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 19.03.2025 рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.11.2022 та постанову Хмельницького апеляційного суду від 22.06.2023 залишено без змін.

На підставі наведеного, заявник вважає, що обставини, що були підставою для вжиття заходів забезпечення позову судом, станом на даний час відпали, а тому просить скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.09.2020 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі № 679/987/20.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Оліферук Ж.А. заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про продовження арешту на нерухоме майно. Так як вважає, що обставини, які стали підставою для накладення арешту, не усунуті.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи та здійснивши аналіз норм чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд встановив наступні обставини справи та дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.1 цієї статті). За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.3 цієї статті). Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена (ч.5 цієї статті).

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.10 вищевказаної Постанови заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 504/158/22, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Зі змісту Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.06.2023 року у справі № 521/19246/20 вбачається, що порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову суд враховує, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області 04.11.2022 у справі №679/987/20 визнано об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 двокімнатну квартиру загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., господарську будівлю площею 24,5 кв.м., хлів площею 17,2 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 1/2 частку двокімнатної квартири загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., господарської будівлі площею 24,5 кв.м., хліва площею 17,2 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на 1/2 частку двокімнатної квартири загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., господарської будівлі площею 24,5 кв.м., хліва площею 17,2 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили.

Тому, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна, що були застосовані ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.09.2020.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.158 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Оліферук Жанни Антонівни про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі №679/987/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ задоволити.

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Нетішинського міського суду від 01.09.2020 в цивільній справі №679/987/20 про накладення арешту на двокімнатну квартиру загальною площею 60,4 кв.м, житловою площею 31,3 кв.м, господарську будівлю площею 24,5 кв.м., сарай площею 17,2 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ) та заборону будь-яким державним реєстраторам та/або будь-яким іншим особам вчиняти будь- які реєстраційні та/або будь-які інші дії щодо вказаної квартири.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.М. Стасюк