Справа № 2-770/2007
Провадження № 2-р/198/2/25
21.05.2025
У Х В А Л А

21 травня 2025 року суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Білинський М.В., розглянувши заяву про самовідвід при розгляді заяви поданої представником Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області про роз`яснення судового рішення за позовом ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року представник ПФУ України звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області від 24.12.2007 року.

Справа надійшла згідно автоматизованого розподілу в провадження судді Білинського М.В.

Хронологія подій:

-12.09.2024 року ухвалою суду відмовлено представнику Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області у роз`ясенні рішення суду;

-23.12.2024 року постановою Дніпровського апеляційного суду (за апеляційною скаргою представника ПФУ України) ухвалу суду першої інстанції було скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції;

-03.03.2025 року ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області заяву представника ПФУ України задоволено частково дано роз`яснення рішенню;

-29.04.2025 року постановою Дніпровського апеляційного суду (за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ) ухвалу суду першої інстанції було скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Тобто, судді апеляційного суду не погодилися з висновками судді першої інстанції.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити собі самовідвід. Тобто, заявлення самовідводу є обов`язком, а не правом судді.

Суддею Білинським М.В. при попередньому розгляді заяви представника ПФУ України про роз`яснення судового рішення за позовом ОСОБА_1 вже було досліджено докази та встановлено певні обставини, зроблено певні висновки і висловлено в скасованій ухвалі свою позицію з приводу заяви (тобто, вже було сформовано позицію судді).

За таких обставин, об`єктивність та неупередженість будь-якого прийнятого суддею Білинським М.В. рішення може бути поставлено під сумнів.

Згідно практики ЄСПЧ (рішення від 09.11.2006 року по справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії»), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість в демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обгрунтованість.

Для усунення сумнівів у неупередженості та об»єктивності суду при розгляді справи, попередження можливості скасування рішення за мотивів упередженості судді, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід головуючого по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36, 39,40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Білинського М.В. про самовідвід при розгляді заяви поданої представником Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області про роз`яснення рішення Станично-Луганського районного суду Луганської області від 24.12.2007 року за позовом ОСОБА_1 - задовольнити.

Матеріали цивільної справи №2-770/2007 (провадження 2-р/198/2/25) передати до канцелярії Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області для визначення судді у порядку встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Білинський