Справа № 761/2705/25
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7347/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Мальцев Д.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Бобрович Алли Іванівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року, постановлену у складі судді Мальцева Д.О., у справі № 761/2705/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Севтем» коштів, -

УСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Севтем» коштів в розмірі 79 000,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Севтем» коштів за товар неналежної якості.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, адвокат Бобрович А.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу. Просила скасувати ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального і процесуального права. На думку представника ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , мотивувавши свої висновки тим, що заявником у порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 161 ЦПК України не надано рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, оскільки заява про видачу судового наказу була подана з інших підстав - п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Предметом заяви було стягнення заборгованості за договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Севтем» коштів за товар неналежної якості, суд першої інстанції виходив з того, що вимога заявника не відповідає п. 6 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, якою визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Проте, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не визначився зі змістом заявлених вимог та порушив норми процесуального права.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема якщо заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Поряд з цим, п. 7 ч. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, зокрема і у випадку, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як було зазначено, суд першої інстанції виходив з невідповідності заявленої ОСОБА_1 вимоги п. 6 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 , останній не заявляв вимог про повернення вартості товару неналежної якості.

Предметом вимог ОСОБА_1 було стягнення вартості непоставленого за договором поставки товару у сумі 79 000,00 грн., що не підпадає під вимоги п. 6 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Як зазначив представник ОСОБА_1 , пред`являючи дану заяву про видачу судового наказу, він керувався вимогами п. 7 ч. 161 ЦПК України. При цьому колегія суддів позбавлена можливості самостійно надати оцінку тому чи відповідають вимоги ОСОБА_1 п. 7 ч. 161 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Севтем» коштів з визначених ним підстав.

Відповідно, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року підлягає скасуванню з направленням справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Севтем» коштів, для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бобрович Алли Іванівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року, а справу за ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Севтем» коштів, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді