26.05.2025
Справа № 331/2184/25
Провадження № 2/331/1847/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жукової О.Є

за участю секретаря: Мироненко О.В.

розлянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФАНГАРАНТ ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 25798,72грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року провадження по справі відкрите.

29.04.2025 відповідачем ОСОБА_1 було надано клопотання про зупинення провадження у справі до завершення його військової служби.

Представник позивача Гаврилюк О.С. надав суду заперечення на клопотання, в якому в його задоволенні просив відмовити з тих підстав, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів його перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, що в свою чергу давало б підстави для зупинення провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України..

В судове засідання представник позивача надав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, долідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступного.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як убачається із матеріалів справи, до суду відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до завершення ним військової служби, посилаючись на пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України, надавши відповідні докази.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб.

Згідно з пунктом другим цього Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та продовжений до цього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно частиною першою статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначена статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про Збройні Сили України» особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідачем надано докази на підтвердження вимог про зупинення провадження у справі, а саме : військовий квиток, Витяг із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.05.2024 року № 81 та довідку Форма 5 від 28.04.2025 року №3321, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військововій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді головного сержанту взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 .

З урахуванням вищенаведеного , суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Суд зазначає, що встановлені судом обставини не є підставами для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки не підтверджують, що ОСОБА_1 перебуває на службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан або залучена до проведення антитерористичної операції.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача про наявність підстав для зупинення провадження справі, є безпідставними.

Згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

З огляду на першу неявку в судове засідання відповідача , суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи, повторити його виклик та попередити про наслідки повторної неявки.

Керуючись ст.ст.252,260,352,353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі відмовити.

Відкласти розгляд справи на 20 червня 2025 року на 09- 30 годин , який відбудеться в залі судових засідань Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 26 травня 2025 року.

Суддя: О.Є. Жукова