ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 травня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/9072/24

Головуючий у першій інстанції Маринченко О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/790/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чернігівського апеляційного суду Мамонової Олени Євгеніївни у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2025 року до Чернігівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Мамонової О.Є. від розгляду цивільної справи №750/9072/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Одночасно позивач просить поновити строк на подачу заяви про відвід.

Відвід мотивовано тим, що зміст ухвали суду від 23 квітня 2025 року про відкриття апеляційного провадження не містить положень, посилань на норми права, виходячи з яких позивачу роз`яснено право на відвід суддям, зокрема судді Мамоновій О.Є., а також положень, виходячи з яких він міг чітко і ясно зрозуміти наявність права на відвід суддям, не визначено граничний строк подання такої заяви про відвід. ОСОБА_1 вказує, що про наявність права заявити відвід суддям дізнався в судовому засіданні 20 травня 2025 року, коли суддя-доповідач роз`яснила право на відвід, отож саме з цього часу у позивача з`явилася правова визначеність, обґрунтоване сподівання щодо права заявити відвід. За доводами позивача, відповідачка у справі Ткаченко О.Є. як суддя Чернігівського окружного адміністративного суду розглядала в 2020 році спір за участю судді Мамонової О.Є. і між ними було спілкування в позапроцесуальний спосіб, зокрема у них є особисті номери телефону один одного. Отож, на думку ОСОБА_1 , існують переконливі факти, які викликають сумніви щодо безсторонності судді Мамонової О.Є. Крім того, вказує, що агресивна, нечемна, нетактовна поведінка судді Мамонової О.Є. по відношенню до позивача в судовому засіданні 20 травня 2025 року є підставою для позбавлення її права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справі.

Статтею 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 3 статті 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відкрито ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого-судді Онищенко О.І., суддів Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження направлено на адресу ОСОБА_1 24 квітня 2025 року, а отримано ним 28 квітня 2025 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.134).

Відвід судді Мамоновій О.Є. усно заявлено в судовому засіданні 20 травня 2025 року.

Повторно ОСОБА_1 заявив відвід судді Мамоновій О.Є., зокрема за фактом того, що відповідачка ОСОБА_2 як суддя адміністративного суду розглядала спір за участю судді Мамонової О.Є., письмово 22 травня 2025 року, тобто з пропуском процесуального строку.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями статті 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту статті 127 ЦПК України убачається, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Нормами чинного процесуального законодавства не передбачено можливості поновлення строку на подання заяви про відвід судді.

Твердження позивача, що закон дозволяє йому звернутися із заявою про поновлення строку на подачу заяви про відвід судді, є помилковими, оскільки Глава 6 ЦПК України встановлює загальні вимоги до процесуальних строків, у той час як спеціальні вимоги щодо строків звернення із заявою про відвід встановлено статтею 39 ЦПК України.

Також не заслуговують на увагу доводи заяви про те, що ухвала суду про відкриття провадження не містить посилань на норми права, якими роз`яснено право на відвід, а позивач дізнався про наявність права заявити відвід суддям в судовому засіданні 20 травня 2025 року, оскільки нормами чинного цивільного процесуального законодавства не встановлено вимог обов`язкового роз`яснення в ухвалі про відкриття провадження учасникам справи права на заявлення відводу. При цьому ОСОБА_1 не був позбавлений права скористатися правовою допомогою для роз`яснення права на відвід, у тому числі і на підставі довіреності, наявної в матеріалах справи, яка була посвідчена суддею суду першої інстанції і якою позивач уповноважив ОСОБА_3 представляти його інтереси в судах по даній справі.

Враховуючи, що заяву про відвід судді Мамонової О.Є. (з підстав позасудового її спілкування з відповідачкою ОСОБА_2 , як суддею, яка ухвалювала рішення у справі за № 620/6293/20 за позовом ОСОБА_4 до Чернігівського апеляційного суду, Державної судової адміністрації про визнання протиправними дій та стягнення коштів (тобто за подіями, що відбулися до 20 травня 2025 року)) подано ОСОБА_1 поза межами процесуальних строків, визначених частиною 3 статті 39 ЦПК України, вказану заяву в цій частині необхідно залишити без розгляду.

За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України).

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Також пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі». Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Європейський суд з прав людини за результатами розгляду справ «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України» зазначив, що при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Разом з тим, відповідно до ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Оцінивши наведені у заяві ОСОБА_1 підстави для відводу судді Мамонової О.Є., суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення цієї заяви (за подіями, які відбулися під час судового засідання 20 травня 2025 року) за відсутності доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи.

Інших обставин, які б викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не виявлено.

Частиною 3 статті 40 ЦПК України передбачено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Мамоновій О.Є. (за подіями, які відбулися під час судового засідання 20 травня 2025 року), питання про відвід у цій частині належить передати на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про відвід судді Мамонової Олени Євгеніївни відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мамонової Олени Євгеніївни в частині мотивів відводу про позасудове спілкування судді Мамонової Олени Євгеніївни з відповідачкою ОСОБА_2 , як суддею, яка ухвалювала рішення у справі № 620/6293/20 за позовом ОСОБА_4 до Чернігівського апеляційного суду, Державної судової адміністрації про визнання протиправними дій та стягнення коштів, залишити без розгляду.

Цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів передати до канцелярії Чернігівського апеляційного суду для проведення автоматизованого розподілу для вирішення питання про відвід судді Чернігівського апеляційного суду Мамонової Олени Євгеніївни в частині підстав для відводу судді Мамонової Олени Євгеніївни, що полягали в агресивній, нечемній, нетактовній поведінці по відношенню до позивача в судовому засіданні 20 травня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: