С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2-ві/760/17/25
У Х В А Л А

І. Вступна частина

13 травня 2025 року в місті Києві суддя Солом`янського районного суду м. Києва Коробенко С.В. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кицюк В.С. у цивільній справі №760/10550/25 за позовом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» до нього про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва під головуванням судді Кицюк В.С. перебуває цивільна справа за позовом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

07 травня 2025 року Відповідачем ОСОБА_1 було подано заяву про відвід головуючого судді Кицюк В.С.

Обгрунтовуючи необхідність відведення судді від розгляду справи, Відповідач зазначив, що нею необгрунтовано, на його думку, було залишено без задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, а крім того раніше суддя Кицюк В.С. розглядала іншу цивільну справу про виселення ОСОБА_1 , в якій вона ухвалила рішення проти нього, що дає підстави стверджувати про упереджене ставлення до нього з боку головуючої.

З ухвали головуючої у справі №760/10550/25 (2/760/9111/25) судді Кицюк В.С. від 07.05.2025 вбачається, що нею не встановлено обставин, які б свідчили про обгрунтованість заявленого їй відводу.

У зв`язку з викладеним вирішення питання про відвід судді Кицюк В.С. передане у встановленому порядку судді Коробенку С.В.

ІІІ. Мотивувальна частина

Статтею 36 ЦПК України визначений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, серед яких є наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частинами 2 та 3 ст. 40 ЦПК України Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дослідження обгрунтованості заявленого Відповідачем ОСОБА_1 відводу судді Кицюк В.С. не дає підстав для висновку про наявність будь-якої упередженості судді.

Незгода Відповідача з наслідками розгляду його клопотання у даній справі, а також з ухваленим нею рішенням в іншій справі не може розцінюватися як упередженість судді, та підстава для відводу, що прямо передбачено статтею 36 ЦПК України.

З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд ухвалив:

1.У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кицюк В.С. у справі №760/10550/25 за позовом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: