Березівський районний суд Одеської області
21.05.2025
Справа № 494/659/25
Провадження № 2/494/387/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 року м.Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Панчишина А.Ю.

при секретарі Станілевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Березівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Новокальчевської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є родичами, а саме донькою та матір`ю відповідно. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 виданим Березівським відділом ДРАЦС у Березівському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) (копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 додається). Місце смерті - м.Миколаїв, Миколаївська область.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 14,46 га за кадастровим номером :01:004:0176, яка розташована на території Ряснопільської сільської ради (тепер Новокальчевська сільська рада) Березівського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серія ИІ-ОД № 056653 від 22.01.2002 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.05.2015 року (копії державного акту та витягу з Державного земельного кадастру додаються).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . На день смерті гр. ОСОБА_3 за вказаною адресою зареєстрованих осіб не було. Так як позивачка є рідною донькою ОСОБА_3 , то вона звернулася до Суворовської (тепер Пересипської) державної нотаріальної контори у м. Одеса з заявою про прийняття спадщини. Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одеса повідомила, що ними 18.12.2024 року за вхідним № 3555/02-14 отримана заява про прийняття спадщини до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 гр. ОСОБА_3 , на підставі якої було заведено спадкову справу за № 367Б/2024.

За життя мати позивачки зробила розпорядження на все своє майно, а саме все своє рухоме і нерухоме майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право, заповіла ОСОБА_4 .

Щодо причин пропуску позивачкою подання заяви про прийняття спадщини, то такими причинами є те, що позивачка була введена в оману змінами в законодавстві, що стосується спадкування. Окрім того, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Миколаїв, саме незадовго до початку повномасштабного вторгнення. З 24 лютого 2022 року Миколаївська область, безпосередньо м. Миколаїв, був підданий численним варварським атакам ворога, бомбардування, артилерійському вогню. На підступах до міста велися активні бойові дії. Масова евакуація населення, закриті реєстри, паралізована робота всіх важливих організацій, структур та установ унеможливили реалізувати спадкові права. Також причиною невчасного подання заяви була та обставина, що позивачка тривалий час перебуває за кордоном, а саме з 01.11.2021 року вона почала проживати в Німеччині в м. Берлін, тобто виїхала ще до початку повномасштабного вторгнення і так як місце проживання позивачки в Україні м. Миколаїв, то задля безпеки і через постійні обстріли м. Миколаєва, позивачка вирішила залишитися в Німеччині.

У встановлений законом строк позивачка не змогла звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини, так як перебувала також у важкому емоційному стані, перенесла сильний стрес, моральні та фізичні страждання внаслідок смерті матері та неможливістю повернутися до України.

Враховуючи наведене, представник позивача просить визначити ОСОБА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішення суду.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи, що вбачається з розписок, що містяться у справі.

Представник відповідача Новокальчевської сільської ради Березівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, виданий 30 липня 2008 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є родичами, а саме донькою та матір`ю відповідно. Вказане підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_5 НОМЕР_3 , де в графі «мати» записана ОСОБА_3 (рос. мовою) (копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 , витягом з ДРАЦС громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, де зазначається прізвище позивачки до державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » і після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 » реєстраційний номер 1; свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_4 ; свідоцтвом про шлюб, яким підтверджується зміна прізвища позивачки з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим Березівським відділом ДРАЦС у Березівському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 14,46 га за кадастровим номером :01:004:0176, яка розташована на території Ряснопільської сільської ради (тепер Новокальчевська сільська рада) Березівського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серія ИІ-ОД № 056653 від 22.01.2002 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.05.2015 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . На день смерті гр. ОСОБА_3 за вказаною адресою зареєстрованих осіб не було, що вбачається з довідки Новокальчевської сільської ради об`єднаної територіальної громади №98/02.23 від 31.03.2025 року.

За життя мати позивачки зробила розпорядження на все своє майно, а саме все своє рухоме і нерухоме майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право, заповіла ОСОБА_4 , що вбачається з заповіту від 17.08.2005 року, посвідченого секретарем Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області.

Позивач звернулася до Суворовської (тепер Пересипської) державної нотаріальної контори у м. Одеса з заявою про прийняття спадщини. Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одеса повідомила листом від 18.12.2024 року, що ними 18.12.2024 року за вхідним №3555/02-14 отримана заява про прийняття спадщини до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 гр. ОСОБА_3 , на підставі якої було заведено спадкову справу за № 367Б/2024. Повідомлено, що відповідно до п.1 ст. 1270 ЦКУ для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 3.21. п. 3 гл. 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦКУ, він не заявив про відмову від неї. Доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути довідка житлово - експлуатаційної організації про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. У випадку відсутності доказу постійного проживання, суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З копії спадкової справи №367Б/2024 витребуваної судом вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулась лише ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно доводів представника позивача, у встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що була введена в оману змінами в законодавстві, що стосується спадкування, окрім того, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Миколаїв, саме незадовго до початку повномасштабного вторгнення, з 24 лютого 2022 року Миколаївська область, безпосередньо м. Миколаїв, був підданий численним атакам ворога, масова евакуація населення, закриті реєстри, паралізована робота всіх важливих організацій, структур та установ унеможливили реалізувати спадкові права. Також причиною невчасного подання заяви була та обставина, що позивачка тривалий час перебуває за кордоном, а саме з 01.11.2021 року вона почала проживати в Німеччині в м. Берлін, тобто виїхала ще до початку повномасштабного вторгнення та вирішила залишитися в Німеччині.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом Україниу постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

У постанові Верховного Суду від 17 грудня 2021 року у справі №369/6254/19-ц зазначено, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Як вбачається з доводів позовної заяви позивачка ОСОБА_2 виїхала за межі України, проживає за кордоном, а саме з 01.11.2021 року вона почала проживати в Німеччині в м. Берлін, тобто виїхала ще до початку повномасштабного вторгнення.

Слід зазначити, що діючим законодавством для громадян України, які перебувають за кордоном, встановлений спеціальний порядок подання заяви про прийняття спадщини, який передбачає кілька альтернативних варіантів оформлення та подання вказаної заяви.

Так, спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України встановлений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27.12.2004 №142/5/310 "Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України".

За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини (підпункт 3.13 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України та пункт 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22.02.2012 №296/5). Крім цього, пунктом 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.

У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (пункт 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Таким чином, законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців.

Щодо доводів представника позивачапро введення позивачки в оману змінами в законодавстві, що стосується спадкування в 2022 році, то слід зазначити, що такі неодноразові зміни в законодавстві стосовно спадкування дійсно мали місце, однак суд враховує наступне.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введеним у дію Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі Указами Президента України, введеними в дію відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» неодноразово продовжувалися строки дії воєнного стану в Україні, який дії і на тепер.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» (далі - Постанова КМУ №719) у першому реченні п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (далі - Постанова КМУ №164), слова «на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється» замінено словами «перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці».

Отже, починаючи із 29 червня 2022 року, тобто з дня набрання чинності Постановою КМУ №719, п.3 Постанови КМУ №164 був викладений у такій редакції: «Установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини».

Проте, постановою Кабінету Міністрів України №469 від 09 травня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» (далі - Постанова КМУ №469), пункт 3 Постанови КМУ №164 був виключений. Водночас постанова КМУ №469 набрала чинності 25 травня 2023 року.

Отже, слід констатувати, що у період часу з 29.06.2022 року і до 24 травня 2023 року включно, чинною була норма права, передбачена п.3 Постанови КМУ №164 у редакції Постанови КМУ №719, згідно якої перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинявся на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Водночас з 25 травня 2023 року вказана вище норма права виключена, а відповідно і не є такою, що підлягає застосуванню, зокрема, нотаріусами України.

Не зважаючи на вказані обставини, з заявою про прийняття спадщини позивачка звернулась лише 18.12.2024 року, тобто з пропуском майже двох років та десяти місяців.

Доводи про активні бойові дії на території Миколаївської області і у зв`язку з цим закриття державних установ та у зв`язку з цим наявність складнощів у позивача для звернення до нотаріуса не можуть слугувати поважною причиною для невчасного подання заяви про прийняття спадщини в даному випадку, так як, і сама представник позивача, зазначає з листопада 2022 року ситуація змінилась на краще, більшість території Миколаївської області була деокупована, а відтак позивачка могла звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Доводи про перебування позивачки у важкому емоційному стані, перенесення сильного стресу, моральні та фізичні страждання внаслідок смерті матері та неможливістю повернутися до України не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Наведені представником позивача обставини не свідчить про наявність об`єктивних, непереробних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивачки поза межами України не позбавило її можливості направити заяву про прийняття спадщини поштою. Пропущений строк становить більше двох років.

Таким чином, на час звернення до суду із вказаним позовом позивач пропустив строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.

В ч. 1 ст.13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Недотримання позивачем нормативно встановленого строку прийняття спадщини призвело до припинення права на спадкування.

Безпідставне надання додаткового строку на прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елементу верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а в разі відсутності таких спадкоємців в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (Постанова ВП ВС (14-50цс 24).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Встановивши, що підстави, на які посилається позивач, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19).

Керуючисьст.ст.12,13,18, 76,81,89,263-265 ЦПК України,

ст.ст. 12, 13, 1220,1222, 1272, ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Новокальчевської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Панчишин А.Ю.