Справа № 206/433/25
Провадження № 2/206/850/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Содоль М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення боргів» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення боргів» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви вказано, що 30 грудня 2021 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ТОВ «МІЛОАН» (далі - Первісний кредитор), було укладено Кредитний договір №103543866 (далі - Кредитний договір). 16.07.2024 Між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір Факторінгу №16072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором в сумі 15550 грн., з яких: - 5000 грн. заборгованість за основним боргом; - 10000 грн. - заборгованість за відсотками; - 550,00 грн. заборгованість за комісіями. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав своє зобов?язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості перед ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 16.07.2024 Позивачем не здійснювалася нарахування жодних штрафних санкцій. Враховуючи викладене, просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № 103543866 в сумі 15000 грн., з яких: - 5000 грн. - заборгованість за основним боргом; - 10000 грн. - заборгованість за відсотками; - 550 грн. - заборгованість за комісіями;

Щодо укладання кредитного договору № 26357-12/2021, зазначено, що 30 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (далі - Первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №26357-12/2021. 13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір Факторингу №13012023, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 26357-12/2021 в сумі 4250 грн., з яких: - 2000 грн. - заборгованість за основним боргом; - 2250 грн. заборгованість за відсотками; 0,00. - заборгованість за пенею. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК"ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 13.01.2023 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 , має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № 26357-12/2021 в сумі 4250 грн., з яких: - 2000 грн. - заборгованість за основним боргом; - 2250 грн. - заборгованість за відсотками.

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 19800 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 09.04.2024 відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням-викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився звертався із клопотаннями про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_2 через «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований наступним. На підтвердження законності позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано копію договору про споживчий кредит №103543866 від 30.12.2021 року, графік платежів та паспорт споживчого кредиту №103543866. У договорі зазначено, що вони укладені у електронній формі та підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Разом з тим, із наданих позивачем доказів не вбачається, що відповідач вчинив певну сукупність дій спрямовану на отримання кредиту від позивача, а саме, зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, отримав повідомлення від суб`єкта електронної комерції із одноразовим ідентифікатором, та прийняв пропозицію (оферту) позивача шляхом використання (підписання) надісланого йому позивачем одноразового ідентифікатора. Таким чином, кредитний договір не містить підпису саме ОСОБА_1 , а відтак він з ним не ознайомлювався, не підписував його та банком не спростовано цього факту. Також представник відповідача, вважала, що позовна вимога, щодо стягнення комісії є такою, що суперечить положенням ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів», а тому задоволенню не підлягають. Вважає, що списання відсотків після спливу строку дії кредитного договору є такими, що не суперечать чинним вимогам закону з огляду на наступне. Так, згідно п.1.4 договору про споживчий кредит №103543866 від 30.12.2021 року, строк кредитування визначено 20 днів з 30.12.2021 року, кінцева дата повернення кредиту 19.01.2022 року. Разом із цим позивач зауважує, що з розрахунку заборгованості, наданим позивачем, вбачається, що після 19.01.2022 року банком продовжувались нараховуватись відсотки та комісії аж до 16.07.2024 року. Строк кредитування скінчився 19.01.2022 року (останній день дії кредитного договору), оскільки споживач не вносив будь-яких коштів, спрямованих на пролонгацію дії кредитного договору. Доказів того факту, що після 19.01.2022 року кредитний договір було автоматично пролонговано та строк користування кредитом було продовжено матеріали справи не містять, а не сплата та/або несвоєчасна сплата позичальником кредитних платежів не може слугувати належною підставою для продовження строку користування кредитом без волевиявлення сторін (у тому числі вчинення відповідних дій). Отже, відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит) підлягають проценти за користування кредитом до 19.01.2022 року. Щодо відступлення прав вимоги зазначає, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів передачі права вимоги саме за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , від первісного кредитора до позивача за договором факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором на користь позивача. Також просила застосувати строки позовної давності, оскільки згідно з п.1.2 договору про споживчий кредит №26357-12/2021 від 30.12.2021 року, строк кредитування визначено 30 днів з 30.12.2021 року, кінцева дата повернення кредиту 28.01.2022 року. В той же час, позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором лише 29.01.2025, що виходить за межі встановленого законодавством строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Представник відповідача та відповідач до судового засідання не з`явились будучи повідомлені належним чином, про час, дату та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та вправі звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 13 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За статтею 81 зазначеного Кодексу, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Судом встановлено, що 30 грудня 2021 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ТОВ «МІЛОАН» (далі - Первісний кредитор), було укладено Кредитний договір №103543866 (а.с.6-10), який підписано одноразовим індефікатором W10693 Час:30.12.2021 09:19.

1.1. Кредитодавець зобов?язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов?язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором, предиі надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов?язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов?язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

1.2. Сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн. у валюті: Українські гривні.

1.3. Кредит надається строком на 20 днів з 30.12,2021 (строк кредитування).

1.4. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 19.01.2022.

1.5. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 1800,00 грн. в грошовому виразі та 27,258.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 6800.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов?язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить: повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

1.5.1. Комісія за надання кредиту: 550,00 грн., яка нараховується за ставкою 11.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

1.5.2. Проценти за користування кредитом: 1250.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

1.6. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від

фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

1.7. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,2.3 цього Договору. 16.07.2024 Між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір Факторінгу №16072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором (а.с.12-13). Відповідно до витягу з Реєстра боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором в сумі 15550 грн., з яких: - 5000 грн. заборгованість за основним боргом; - 10000 грн. - заборгованість за відсотками; - 550,00 грн. заборгованість за комісіями (а.с.15).

30 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (далі - Первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №26357-12/2021 (а.с. 23-24), який підписаний електронним підписом відповідача W9698. Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту 26357-12/2021, який містить графік платежів також містить електронний підпис відповідача W9698.

1.1. Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит) а Клієнт зобо?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

1.2. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 28.01.2022.

Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та діє до повного виконання сторонами своїх зобов?язань..

1.3. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 182.5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 0.50% (процентів) на добу.

1.4. Для Клієнта, якому Товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,5% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту надання кредиту.

2. Порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за Договором

2.1. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід?ємною частиною цього Договору.

2.2. Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за Договором.

Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений Договором.

2.3. У разі недотримання умов встановлених пунктом 1.4. цього Договору та/або в разі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до пункту 1:3. Цього Договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов

договору.

2.4. Якщо відповідно до пункту 1.5. цього Договору, скориставшись промокодом, Клієнт прострочить виконання зобов?язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов Договору проценти підлягають перерахуванню за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня прострочення Клієнтом строку зазначеному в п. 1.2 Договору, в повному обсязі на загальних умовах, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов

договору.

2.5. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір Факторингу №13012023, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 27-29)

Відповідно до витягу з Реєстра боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 26357-12/2021 в сумі 4250 грн., з яких: - 2000 грн. - заборгованість за основним боргом; - 2250 грн. заборгованість за відсотками; 0,00. - заборгованість за пенею (а.с.31).

На підтвердження факту отримання кредиту ОСОБА_1 позивачем також надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №103543866 від 30.12.2021 за період з 16.07.2021 по 30.11.2024 р., а також за кредитним договором № 26357-12/2021 від 30.12.2021 за період з 13.01.2023 по 30.11.2024 р., з яких вбачається, що відповідач жодного разу не здійснив погашення боргу (а.с.16,32).

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст. 3, 12, 13, 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44 ЦПК України).

Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач в своєму відзиві на позов, не заперечував факти укладання кредитних договорів, отримання кредиту, не спростував розрахунку та розміру боргу, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачем не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, та в свою чергу не спростовано підстав позову.

Оскільки відповідач умови Кредитного договору №103543866 від 30.12.2021 своєчасно і в повному обсязі не виконав, кредит не сплатив, в результаті чого виникла заборгованість, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК "ЄАПБ" щодо стягнення заборгованості за зазначеним договором підлягає задоволенню, а саме у сумі в сумі 15000 грн., з яких: - 5000 грн. - заборгованість за основним боргом; - 10000 грн. - заборгованість за відсотками; а також за Кредитним договором № 26357-12/2021 від 30.12.2021, в сумі 4250 грн., з яких: - 2000 грн. - заборгованість за основним боргом; - 2250 грн. - заборгованість за відсотками.

Щодо вимог про стягнення комісії, суд зазначає наступне.

16 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України № 3795-VI від 22 вересня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким частину четверту статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» доповнено нормою наступного змісту: кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором № 103543866 від 30.12.2021 відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) дійшла висновку про те, що положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій є в силу статті 228 ЦК України нікчемними. У той же час Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 10.4.2 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст. 12 цього Закону. Оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов?язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між ТОВ "МІОЛАН" та Відповідачем, можна дійти висновку про те, що останньому встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов?язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними в силу вимог ст. 228 ЦК України, а відтак суд приходить до висновку, що нарахована на підставі умов кредитного договору № 103543866 від 30.12.2021не підлягає стягненню з Відповідача, а тому в задоволенні вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту слід відмовити. З урахуванням того, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, вирішуючи клопотання відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц зробила висновок, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Таким чином, за домовленістю сторін на прострочену суму зобов`язання нараховувалися проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а тому невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням. Відтак, початок перебігу строку позовної давності слід відраховувати з дати вимоги кредитора про повернення боргу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що посилання представника відповідача у відзиві про застосування строків позовної давності є неспроможними, а відтак в цій частині слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2943,81 грн. 30 коп. (19800 х 100 : 19250 = 102,86 %, 3 028 : 102,86 % = 2943,81 грн.). На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 549, 611, 612, 625, 629, 639, 1040, 1054 ЦК України,ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 178, 247, 261, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення боргів» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, р/р IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за Кредитним договором №103543866 від 30.12.2021 в розмірі 15000 грн. 00 коп., з яких:

- 5000 грн. - заборгованість за основним боргом;

- 10000 грн. - заборгованість за відсотками.

За Кредитним договором №26357-12/2021 від 30.12.2021в розмірі 4250 грн., з яких:

- 2000 грн. - заборгованість за основним боргом;

- 2250 грн. - заборгованість за відсотками.

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 19250 грн.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, р/р IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») судові витрати у розмірі 2943,81 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Суддя О.В. Поштаренко