ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2329/25 Справа № 201/3936/24 Суддя у 1-й інстанції - Батманова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Логвінов Сергій Сергійович,

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

05 квітня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача суму боргу у розмірі 444 747,94 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» () суму заборгованості за договором кредиту № 07.1/82-8 від 27.03.2008, яка станом на 13.09.2023 становить 394 747 (триста дев`яносто чотири тисячі сімсот сорок сім) грн. 94 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 960 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят) грн. 61 коп.

Стягнуто із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 960 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят) грн. 61 коп.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

09.12.2024 рокувід ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Логвінов Сергій Сергійовичнадійшла апеляційна скарга, в якій просить суд, скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024 року в частині стягнення із ОСОБА_1 394 747 грн. 94 коп. та ухвалити нове рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» суму заборгованості за договором кредиту № 07.1/82-8 від 27.03.2008 року, яка станом на 13.09.2023 рік становить 299 458,61 грн.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що сума заборгованості яку визнає позивач становила 349 458,61 грн. З урахуванням сплачених під час розгляду справи 50 000 грн. заборгованості, про що представником відповідача долучено відповідні квитанції (а.с. № 181-185)., сума заборгованості яку визнає відповідач становить 299 458,61 грн.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Адвокат Логвінов С.С. пояснив, що його довірителька ОСОБА_1 фактично вже виконала рішення суду, підтвердження він долучив до справи, а тому апеляційна скарги вже не актуальна.

Представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» адвокат Тернова І.В. просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

27.03.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 07.1/82-8.

Відповідно до умов кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 60 000,00 дол. США.

На забезпечення умов виконання кредитного договору № 07.1/82-8 від 27.03.2008 з ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 1 від 27.03.2008.

Рішенням №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариста «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.

12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 13.09.2023 загальна заборгованість за кредитним договором становить 444 747,94 грн., з яких 393 507,91 грн. заборгованість за кредитом; 51 240,03 грн. заборгованість за відсотками.

Також, судом встановлено, що відповідачем сплачено 50 000 грн. заборгованості, про що представником відповідача долучено відповідні квитанції (а.с. № 181-185).

Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена в повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи всі наявні докази та обставини справи, суд першої інстанції вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з урахуванням сплаченої відповідачем суми та стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за користування кредитом в розмірі 394 747,94 грн. (444 747,94 грн. 50 000 грн.).

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина перша статті 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України (частина друга статті 1050 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Частинами першою та другою статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов`язання. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена в повному обсязі.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не повно дослідив та встановив обставини даної справи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Заява про закриття провадження по справі не підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається з доданих до заяви копій платіжних інструкцій, відповідачка у період з 20.11.2024 року по 12.05.2025 року включно сплатила на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 07.1/82-8 від 27.03.2008 року 404 689, 16 грн.

Але всі ці сплати заборгованості відбулись вже після винесення рішення судом першої інстанції, таким чином не можливо стверджувати, що на момент ухвалення рішення Жовтневого районним судом м. Дніпропетровська, тобто на 07 листопада 2024 року не було спору.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Логвінов Сергій Сергійович залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення виготовлено 20.05.2025 року.

Судді: