Справа № 539/4973/24
Провадження № 2/545/390/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Цибізової С.А.,

з участю секретаря Кисличної І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно яких забезпечується надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 та оплату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не проводить, але фактично ними користується. Згідно оборотної відомості, виданої на ім`я ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд прибудинкових територій за період з 01.04.2018 по 31.05.2024 становить 10666,31 грн.

У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача суму заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкової території 10666,31 грн., 1013,66 грн. - інфляційне збільшення, 347,41 грн. - 3 % річних, 2211,56 грн. - подвійна ставка НБУ, тобто всього 13855,68 грн., а також судовий збір в сумі 3028 грн., 605,60 грн. за сплачений судовий збір при подачі судових наказів та 10000 грн. сплачених за отриману професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що у червні 2024 році продав квартиру, та оскільки не мав договору із позивачем, то сплатив заборгованість за житлово-комунальні послуги новому власнику, а тому вважає, що позов задоволенню не підялгає. Заперечував щодо витрат на правову допомогу. У задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» згідно договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій згідно яких забезпечується надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій (а.с. 28-30).

Судом встановлено, що ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» згідно договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій згідно яких забезпечується надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій (а.с. 28-30).

Відповідно до п.6.1 договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком інформацію, пов`язану з виконанням цього договору, управитель доводить до відома співвласника шляхом розміщення відповідних інформаційних матеріалів на: дошці оголошень та сайті за посиланням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Переліком визначені послуги, їх періодичність та ціна з управління будинком, а саме: утримання будинку та прибудинкових територій 1,270 грн/кв.м.; вивезення побутових відходів 0,61 грн/кв.м.; технічне обслуговування ліфтів 0,64 грн/кв.м.; енергопостачання 1,17 грн/ кв.м.; технічне обслуговування вентиляційних каналів 0,12 грн/кв.м., всього тариф 4,64 грн/кв.м. (а.с.31).

Відповідно до переліку багатоквартирних будинків, які перебувають на обслуговуванні ТОВ ЖЕК «Полтавського ДБК» вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 входить до обслуговування ТОВ ЖЕК «Полтавсьокго ДБК» (а.с.136).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.03.2018, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна за адресою АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу (а. с. 22).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.03.2018, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна за адресою АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу (а. с. 22).

ОСОБА_1 15.06.2024 уклав договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого передав, а ОСОБА_2 прийняв від продавця (купив) квартиру за адресоюАДРЕСА_3 (а.с. 23).

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належить, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідач споживає житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які надаються позивачем.

Відповідно до ст.ст.9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Разом з тим, відповідач не сплачує вказані послуги належним чином, у зв`язку з чим у нього виникла перед позивачем заборгованість, яка за період з 01.04.2018 по 31.05.2024 становить в розмірі 10666,31 грн.

Таким чином, заборгованість виникла в період до відчуження відповідачем квартири.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача про те, що при укладенні договору купівлі-продажу квартири останній сплатив новому власнику суму зуборгованості за житлово-комунальні послуги а тому звільняється від обовязку оплати заборгованості, з огляду на наступне.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, у розумінні вимог ст. 322, ч. 2 ст.317 ЦК України саме на власника покладається відповідальність щодо утримання майна, незалежно від його місцезнаходження, та відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги, у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 був власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 в період до 15.06.2024, а тому саме на нього покладається обов`язок щодо утримання нерухомого майна та сплати комунальних послуг.

Окріім того, під час судового розгляду справи відповідачем не надані докази сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги а ні самостійно, а ні новим власником квартири.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача виплат, передбачених ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання, то суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206 до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан який триває до данного часу.

Разом з тим, згідно з розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, вбачається, що інфляційні витрати у розмірі 1013,66 грн та 3% річних в сумі 347,41 грн нараховані в період з 01.04.2018 по 23.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану.

Заперечень з приводу розрахунку та контрозрахунку суду не надано.

Таким чином, у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача інфляційне збільшення у розмірі 1013,66 грн. та 3 % річних, що становить 347,41 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача подвійну облікову ставку НБУ (тобто пеню) за період з 01.04.2018 по 23.02.2022 в сумі 2 211,56 грн.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено відповідальність за неналежне виконання договору, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Суд зазначає, що на підставі пп. 4 п. 3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який тривав до 30 червня 2023 року.

Тобто заборона нарахування та стягнення, зокрема, пені за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги стосувалось періоду з 12.03.2020 до 30.06.2023.

Однак, суд встановив, що нарахування пені позивачем було здійснено відповідачу, починаючи з 01.04.2018 по 23.02.2022, тобто у порушення пп. 4 п. 3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Розрахунку розміру пені відповідно до наведених вимог законодавства, а саме за ставкою 0,01 відсоток від суми щомісячної заборглваності за відповідні періоди прострочення по кожного платіжу до 12.03.2020 позивачем не надано, а тому розмір пені є необгрунтованим недоведеним та стягненню не підлягає.

За таких обставин законодавчо визначені підстави для стягнення заявленої пені з відповідача відсутні, розрахунки пені відповідно до вимог законодавства суду не надані, а тому в задоволенні вимог ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» про стягнення подвійної облікової ставки НБУ (пені) в розмірі 2211,56 грн. слід відмовити.

Таким чином, заявлені позовні вимоги ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» до відповідача підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 12027,38 грн., з яких сума заборгованості за отримані послуги становить 10666,31 грн., інфляційне збільшення - 1013,66 грн., 3 % річних - 347,41 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Судом встановлено, що 01.11.2024 між ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» та адвокатом Лук`яненко Олександром Андрійовичем укладений договір про надання професійної правничої допомоги згідно витягу з Договору (а. с. 11).

Відповідно до витягу з акту приймання-передачі наданих послуг від 01 листопада 2024 року, адвокатом Лук`яненко О. А. надані такі послуги: правнича допомога, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за отримані комунальні послуги. Загальна вартість робіт склала 7000 грн. (а. с. 13).

Також 15.06.2024 між ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» та адвокатом Лук`яненко Олександром Андрійовичем укладений договір про надання професійної правничої допомоги згідно витягу з договору (а. с. 14).

Згідно витягу з актом передачі наданих послуг від 15 червня 2024 року, адвокатом Лук`яненко О. А. надані такі послуги: правнича допомога, підготовка заяви про видачу судового наказу про примусове стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за отримані комунальні послуги. Загальна вартість робіт склала 3000 грн. (а. с. 16).

При цьому, ухвалою Лубенського районного суду Полтавської області від 01.10.2024 відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, штрафних санкцій та судових витрат (а.с.17).

Таким чином, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн заявлені безпідставно.

Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи предметом якої є стягнення заборгваності на комунальні послуги, незначний обсяг наданих доказів , умови укладеного договору про надання професійної правничої допомоги від 01.11.2024, акту приймання-передачі наданих послуг від 01 листопада 2024 року, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи.

З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога полягала в оплаті послуг адвоката за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості.

Також, суд враховує малозначність справи, її типовий характер.

За таких обставин, враховуючи заперечення відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне, з огляду на принцип реальності та розумності стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 14 238,94 грн; позов задоволений на суму 12027,38грн, тобто на 84,47 %.

Отже, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: 4 223,50 грн витрати на професійну правничу допомогу, 2 557,75 грн судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 263, 265, 279 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» (, адреса: вул. Колективна,8, м. Полтава) заборгованість в сумі 12 027,38 грн. (дванадцять тисяч двадцять сім) грн. 38 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» (, адреса: вул. Колективна,8, м. Полтава) судовий збір в розмірі 2 557 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят сім) грн 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Полтавського домобудівельного комбінату» (, адреса: вул. Колективна,8, м. Полтава) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 4 223 (чотири тисячі двісті двадцять три) грн грн 50 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. А. Цибізова