СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/4164/25
ун. № 759/7540/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та повернення сторін у попередній стан

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним та повернення сторін у попередній стан.

Одночасно з позовом, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, якою він просить суд, з метою забезпечення позову

-накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити до набрання законної сили судовим рішенням у справі за цим позовом Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб?єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб?єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії і приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що невжиття заходів до забезпечення позову перешкоджатиме чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено судам, що розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, жодна із обставин, перерахованих у частині третій статті 154 ЦПК України, судом встановлена не була, відповідно, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення. При цьому, в разі встановлення таких обставин, питання про зустрічне забезпечення позову може бути вирішено на підставі ч. 6 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. 149-153, 157 ЦПК України

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заборонити до набрання законної сили судовим рішенням у справі за цим позовом Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб?єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб?єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії і приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя М.Ф. Сенько