Провадження № 2-ві/592/2/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі головуючого судді Шияновської Т.В., розглянувши заяву представника відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Корольової Галини Юріївни у цивільній справі №592/10442/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-ті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про реальний виділ в натурі частки майна співвласників,

у с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

05.05.2025 представник відповідачки ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про відвід головуючого судді Корольової Г.Ю. у справі № 592/10442/23, в обґрунтування якого вказує про наявні у неї сумніви щодо об`єктивності і неупередженості головуючого судді, оскільки суддею відмовлено у задоволенні клопотання про об`єднання цивільних справ №592/3384/24 та 59/10442/23 в одне провадження, передчасно закрито підготовче провадження у справі, що позбавило можливості заявити необхідні докази та надати докази.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.05.2025 визнано необґрунтованим відвід судді Корольової Г.Ю. під час розгляду цивільної справи №592/10442/23, провадження 2/592/89/25, та передано заяву представника відповідачки Толмачової В.М. про відвід судді для її вирішення іншому судді у відповідності до вимог ст.ст. 33, 40 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2025 вказана заява про відвід розподілена судді Шияновській Т.В.

У відповідності до вимог ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши заяву про відвід судді, суд дійшов такого висновку.

Відвід судді заявлений на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, яким передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Зі змісту заяви вбачається, що підставою для відводу, на думку представника відповідачки, є відмова у задоволенні її клопотання про об`єднання цивільних справ №592/3384/24 та 59/10442/23 в одне провадження, передчасне закриття підготовчого провадження у справі, в зв`язку з чим представник припускає, що у цього складу суду вже могло скластися певне суб`єктивне переконання щодо вирішення спірних правовідносин по цій справі.

Положення процесуального закону однозначно визначають, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України).

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, адже стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб спори щодо прав та обов`язків цивільного характеру вирішувались упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Ухвалені певні процесуальні рішення суддею Корольовою Г.Ю. у справі №592/10442/23 не можуть бути підставою для відводу згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України.

Будь-яких доказів на спростування презумпція особистої неупередженості судді представником відповідачки не наведено.

Оскільки обставини, на які посилається представник позивачки, як на підставу для відводу судді не дають підстав для обґрунтованого сумніву у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді цієї справи, вважаю, що заява про відвід судді Корольової Г.Ю. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідачки Толмачової Валентини Миколаївни про відвід судді Корольової Галини Юріївни у цивільній справі №592/10442/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-ті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про реальний виділ в натурі частки майна співвласників

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Шияновська