Провадження №: 2-др/755/72/25
"22" травня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
Головуючого судді: Хромової О.О.,
при секретарі: Бовкун М.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Казюти Дмитра Андрійовича, про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, подану у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 квітня 2025 року задоволено позов ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з жовтня 2022 року по

29 травня 2024 року у розмірі 2 201,33 грн та заборгованість за абонентською платою за період з червня 2022 року по 29 травня 2024 року у розмірі 1 164,31 грн, що разом становить 3 365,64 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі

207,92 грн з кожної.

20 квітня 2025 року (вхід. від 21 квітня 2025 року) представником відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокатом Казютою Д.А., подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій представник зазначив, що рішення від 14 квітня 2025 року по справі № 755/18047/24 містить лише опис позицій сторін щодо заявлених витрат, але не містить мотивів прийняття чи відхилення аргументів сторін щодо зазначеного питання, не містить висновків суду по суті питання. У резолютивній частині рішення питання також не вирішено. Відповідачами понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі: 3 500,00 грн - ОСОБА_1 , 2 500,00 грн - ОСОБА_2 . У зв`язку із частковим задоволенням позову з позивача на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати у розмірі 3 020,50 грн, на користь ОСОБА_2 - 2 157,50 грн.

У зв`язку із викладеним просили ухвалити додаткове рішення по справі № 755/18047/24, яким стягнути з ТОВ «Євро-Реконструкція» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати.

24 квітня 2025 року представником позивача ТОВ «Євро-Реконструкція» - Кравченко О.П., подано заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, де представник зазначила, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 квітня 2025 року по справі № 755/18047/24 уже вирішено питання про розподіл судових витрат, у задоволенні заяви відповідачів про стягнення понесених ними судових витрат відмовлено. Тому подана представником відповідачів заява не може бути повторно розглянута судом.

ТОВ «Євро-Реконструкція» не погоджується із заявленими відповідачами вимогами про стягнення з позивача на користь відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн ( ОСОБА_1 3 500,00 грн, ОСОБА_2 2 500,00 грн), заперечує проти їх задоволення в повному обсязі. Один адвокат представляв в суді інтереси двох солідарних співвідповідачів по справі з однією позицією по справі. Згідно наданих до суду Актів виконаних робіт Адвокат рахує ці роботи як такі, що виконувалися окремо для кожного співвідповідача.

Таким чином, представник відповідачів, як представник однієї із сторін по справі, зловживає своїми правами, проводячи фактичне подвійне стягнення за одну й туж саму роботу з двох солідарних співвідповідачів та умисно завищує для суду вартість наданих ним послуг, що є неналежною поведінкою сторони по справі.

Надання послуги заради послуги і витрати заради їх відшкодування не відповідають критеріям обгрунтованості, реальності, розумності та неминучості. З урахуванням наведеного можливо зробити висновок, що зазначення у звіті вищенаведених послуг спрямоване виключно на необгрунтоване збільшення вартості послуг.

Водночас, з урахуванням практики Верховного Суду представник зазначила, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Беручи до уваги принцип співмірності, можливо зробити висновок, що свобода сторони у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Ціна позову становить 24 507,03 грн, а відповідно, розмір цих витрат є не співвмірним із ціною позову.

Оскільки даний спір виник саме внаслідок неправильних дій відповідачів по справі, на підставі частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, просить суд відмовити відповідачам у задоволенні поданої ними заяви про стягнення з позивача понесених ними правових витрат по справі.

Позивач звернувся до суду саме за захистом своїх прав та інтересів, які порушують відповідачі, а відповідно позивач не може віддавати кошти відповідачам за отриману ними правову допомогу по справі, внаслідок неналежних дій самих же відповідачів.

На підставі викладеного просили звільнити позивача в повному обсязі від сплати понесених відповідачами судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Відповідно до частин другої, третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, заяву про стягнення судових витрат та заперечення на таку заяву, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно із статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно із частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження

№ 61-22131св19 судом також зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

На підтвердження здійснення відповідачами витрат на професійну правничу допомогу представником відповідачів - адвокатом Казютою Д.А., надано: копію ордеру про надання правничої допомоги від 28 жовтня 2024 року серії АІ № 1686696, копію ордеру про надання правничої допомоги від 28 жовтня 2024 року серії АІ № 1686681, Акт приймання-передавання виконаних робіт (надання послуг) від 04 грудня 2024 року № 04-12//24/1 на суму 3 500,00 грн, Акт приймання-передавання виконаних робіт (наданих послуг) від 04 грудня 2024 року № 04-12/24/2 на суму 2 500,00 грн, квитанцію до прибутково касового ордера від 04 грудня 2024 року № 1 на суму 3 500,00 грн, квитанцію до прибутково касового ордера від 04 грудня 2024 року № 2 на суму 2 500,00 грн. Також представником долучено копію договору від 04 листопада 2021 року № 04-11/21/2 про надання правової допомоги, укладеного між АО «Анво Груп» та ОСОБА_1 , та копію договору від

08 червня 2022 року № 08-06/22 про надання правової допомоги, укладеного між АО «Анво Груп» та ОСОБА_2 .

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131 св 19.

У заяві від 18 грудня 2024 року та від 24 квітня 2025 року представником ТОВ «Євро-Реконструкція» висловлено заперечення щодо заявленого відповідачами розміру витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, зазначено, що спір виник саме у зв`язку із неналежним виконанням відповідачами зобов`язань. Водночас, заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу, є неспівмірною до ціни позову.

Суд враховує, що адвокат Казюта Д.А. здійснював представництво солідарних відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в межах однієї справи № 755/18047/24 за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги щодо квартири АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 . Позиція солідарних відповідачів стосовно заявлених позовних вимог обґрунтована одними обставинами, представництво кожного з відповідачів не передбачало вчинення окремих (додаткових) дій.

Виходячи з критеріїв розумності та справедливості суд враховує, що виходячи з предмету спірних правовідносин дана справа не є складною, відноситься до категорії спорів, щодо якої існує стала судова практика, отже надання правничої допомоги в такій справі не потребує значного часу як для формування правової позиції сторони позивача, так і для збирання доказів та складання процесуальних документів.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України).

Оцінюючи надані стороною відповідача докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, співмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, необхідним та достатнім на їх виконання, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що визначена представником відповідачів сума в розмірі 6 000,00 грн, з яких витрати ОСОБА_1 складають 3 500,00 грн, витрати ОСОБА_2 - 2 500,00 грн є надмірною, а такий розмір не є розумним, та, водночас, необґрунтованим. За таких обставин суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача, а також з урахуванням часткового задоволення позову, має бути зменшений у загальному розмірі до 3 000,00 грн, по 1 500,00 грн для кожного з відповідачів.

Таким чином, заява представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Казюти Д.А., про стягнення з ТОВ «Євро-Реконструкція» витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 15, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Доповнити рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 квітня 2025 року у справі № 755/18047/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», ідентифікаційний код юридичної особи в , адреса місцезнаходження: вул. Гната Хоткевича,

20, м. Київ, 02094.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою:

АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст додаткового рішення складено 22 травня 2025 року.

Суддя О.О. Хромова