Справа № 524/5680/19
Провадження № 2-др/524/24/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого-судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області заяву приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича від 04 березня 2025 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 75926841, відкритого на підставі виконавчого листа за № 524/5680/19 від 19 червня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

У системі "Електронний суд" була сформована 05 травня 2025 року вказана заява за ЕЦП представника приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича - Лейковської Альони Олександрівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича від 04 березня 2025 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 75926841, відкритого на підставі виконавчого листа за № 524/5680/19 від 19 червня 2023 року, в якій з посиланням на факт розгляду скарги та постановлення судом 28 квітня 2025 року ухвали, численної судової практики ставилася вимога про стягнення із заявника скарги ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 4500 грн. на користь приватного виконавця.

19 травня 2025 р. до суду надійшли заперечення заявника - боржника ОСОБА_1 щодо задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. та його представник Лейковська А.О. не прибули, просили заяву підтримав, просив задовольнити.

Інші учасники справи, які були залучені до участі у справі та які про час, дату та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, у судове засідання не прибули, причини неявки, крім ОСОБА_2 , не повідомили.

Ухвалою суду від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду заяви ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання зазначених осіб, не перешкоджає розгляду заяви.

Як визначено у ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справ, встановив наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктами 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Згідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Скарга ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича від 04 березня 2025 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 75926841, відкритого на пілдставі виконавчого листа за № 524/5680/19 від 19 червня 2023 року, була розглянута судом 28 квітня 2025 року з постановленням ухвали про відмову у задоволенні скарги.

Суд звертає увагу на те, що розгляд скарги було здійснено у відсутності залучених учасників справи.

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. у письмових поясненнях на скаргу вказав про попереднє орієнтовне понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 4500 грн. (а.с.21-23).

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. - Лейковською А.О. було надано копія договору про надання правничої допомоги № 03-01/25 від 03.01.2025 р., укладеного між приватним виконавцем та адвокатом Лейковською А.О., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Лейковської А.О., копію Акту приймання - передачі наданих послуг зха № 2 від 30.04.2025 р., копія рахунку на оплату послуг № 2 від 30.04.2025р.

З рахунку на оплату послуг № 2 від 30.04.2025р. постає, що приватний виконавець та адвокат домовилися про розмір витрат на правничу допомогу у 4500 грн. за підготовку пояснень приватного виконавця на скаргу.

Згідно положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат.

Як установлено у ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.

Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт.

У ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із наданих представником приватного виконавця доказів, на підготовку письмових пояснень приватного виконавця на скаргу було витрачено 3 год. часу.

При цьому, суд звертає увагу, що обсяг таких пояснень міститься всього на 6-ти сторінках, де переважна більшість тексту містить відомості про рух виконавчого провадження та тексти нормативних актів, переліку додатків.

Складання таких письмових пояснень приватного виконавц для професійного адвоката не є складним процесом, для якого має витрачатися час у 3 год., не потребувало значних фізичних та розумових навантажень.

Враховуючи вищезазначене, на думку суду, вартість адвокатських витрат у заявленій сумі в 4500 грн. є вочевидь та безпідставно завищеною, що не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співмірності, а тому підлягає зменшенню та стягненню такі витрати у розмірі 500 грн., тобто з урахуванням складності справи, наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Таким чином, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича кошти у розмірі 500 грн. у повернення витрат на правничу допомогу, що відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості.

При цьому, суд виходить з того, що дійсно розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися в ці правовідносини, але, оскільки судом вирішується питання про відшкодування заінтересованій особі, якою є приватний виконавець у відповідній справі, його витрат на правову допомогу за рахунок заявника скарги, тому саме суд, на якого і покладені відповідні повноваження та обов`язки щодо здійснення правосуддя, вирішує питання про наявність підстав для такого відшкодування, то саме суд визначає суму, яка підлягає стягненню з заявника, скарга якого не була задоволена, і такі дії суду не є втручанням у договір відповідача з адвокатом про надання правничої допомоги, про що наведено у вказаних правових позиціях касаційного суду.

Крім того суд звертає увагу на те, що у відповідності до розділу VI ЦПК України в стадії судового контролю за розглядами скарг, заяв та подань державного та/або приватного виконавців, учасників виконавчого провадження судові рішення постановлюються у формі ухвал суду.

Таким чином заява представника представника приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича - Лейковської Альони Олександрівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

При цьому суд врахував також і правові позиції касаційного суду, а саме які були викладені у: - постанові ВП ВС від 18.12.2024 р. у справі № 921/357/20 про відшкодування витрат на будь-якій стадії судового провадження, у тому числі і на стадії судового контролю за виконанням судового рішення; - постанові ВС від 27.07.2022 р. у справі № 686/28627/18 щодо оплати витрат як оплачених, так і таких, що підлягають оплаті у майбутньому.

Суд звертає увагу, що заява про ухвалення додаткового рішення була сформована в системі «Електронний суд» 05 травня 2025 року, тобто в межах 5-тиденного строку для подання такої заяви, враховуючи, що вказана дата є першим робочим днем після вихідних 03 та 04 травня 2025 року, на які випадав останній 5-й день подання заяви.

Заява розглянута в межах заявлених вимог та наданих учасниками справи доказів.

Керуючись ст. 12, 13, 76- 81, 89, 133, 137, 141, 246, 263-265, 270, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича та його представника ОСОБА_4 про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича від 04 березня 2025 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 75926841, відкритого на підставі виконавчого листа за № 524/5680/19 від 19 червня 2023 року - задовольнити частково.

Заяву (клопотання) ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича (Полтавська область, м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, буд. № 15, офіс № 72, рнокпп: НОМЕР_2 ) кошти у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) грн.

Відмовити приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипнику Володимиру Леонідовичу та його представнику ОСОБА_4 у задоволенні заяви про стягнення витрат з ОСОБА_1 на правничу допомогу у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича від 04 березня 2025 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 75926841, відкритого на підставі виконавчого листа за № 524/5680/19 від 19 червня 2023 року, в частині вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Ухвала виготовлена та підписана 19 травня 2025 року. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (виготовлення та підписання). Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (виготовлення та підписання).

Суддя: