Справа № 761/3724/25
Провадження № 2/761/4978/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів України, третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2025 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить:

- визнати що ненаданням Державним агентством водних ресурсів України обґрунтованої, чіткої, зрозумілої та вичерпної відповіді на усі питання, поставлені у зверненні від 02.07.2023 року «02.07.23 УВР запит не передані Шахворостівка» завдано ОСОБА_1 моральної шкоди;

- стягнути з Державного агентства водних ресурсів України на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування моральної шкоди у в сумі 40 000,00 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 02 липня 2023 року позивач спільно з громадською організацією «Проти придурків та ідіотів», відповідно до ст.ст. 34, 40 Конституції України, Закону України «Про звернення громадян», пп. 1 частини 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», звернулися до Сектору Державного агентства водних ресурсів України в Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України із запитом від 02 липня 2023 року «02.07.23 УВР запит не передані Шахворостівка» про надання переліку об`єктів водного фонду на території Шахворостівської територіальної громади Житомирського району не переданих в оренду чи користування.

Жодної відповіді на звернення відповідачем не надано.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 01 травня 2024 у справі № 240/35402/23 задовольнив позов ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів України та визнав протиправною бездіяльність Сектора у Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України, як структурного підрозділу Державного агентства водних ресурсів України при розгляді запиту ОСОБА_1 від 02 липня 2023 року «02.07.23 УВР запит не передані Шахворостівка», зобов`язав Сектор у Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України як структурний підрозділ Державного агентства водних ресурсів України розглянути запит ОСОБА_1 від 02 липня 2023 року «02.07.23 УВР запит не передані Шахворостівка» у повній відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Позивач зазначає, що до часу подання даної позовної заяви рішення суду залишилось не виконаним, звернення від 02.07.2023 року відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» з урахуванням висновків суду не розглянуто.

Через грубе ігнорування відповідачем вказаних вище прав позивача він змушений звертатись до суду з даною заявою про визнання завдання моральної шкоди та її стягнення з відповідача в сумі 40 000,00 грн.

Ухвалою суду від 29.01.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Сторони не звертались до суду з клопотанням про слухання справи з викликом сторін.

11.02.2025 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог, у зв`язку з тим, що Держводагентством виконано рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/35402/23 у повній мірі та у розумні строки. Як зазначає представник, листом від 20.05.2024 року № 236/ЖТ/21-24 Сектор у Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України повідомив належним чином ОСОБА_1 про розгляд його звернення від 02.07.2023 року «02.07.23 УВР запит не передані Шахворостівка» та направленням його за належністю до Харитонівської сільської ТГ. Зазначений лист був направлений заявнику рекомендованим листом Укрпошти та продубльований електронною поштою на адреси, зазначені у зверненні ОСОБА_1 .

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши надані суду докази, враховуючи процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судова практика при цьому виходить із положення, що «відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору» (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Крім того, відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до статті 1174 цього ж Кодексу шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначав, що йому спричинена моральна шкода внаслідок невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 у справі № 240/35402/23, оскільки відповідачем не було надано відповідь на запит позивача від 02 липня 2023 року «02.07.23 УВР запит не передані Шахворостівка» у повній відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Житомирського окружного адмінітстративного суду від 01.05.2024 року (справа №240/35402/23) адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Державного агентства водних ресурсів України (вул. Велика Васильківська, 8, м. Київ, ) та Сектора Державного агенства водних ресурсів України в Житомирській області (вул. Київська, 81, м. Житомир, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Сектора у Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України як структурного підрозділу Державного агентства водних ресурсів України при розгляді запиту ОСОБА_1 від 02 липня 2023 року "02.07.23 УВР запит не передані Шахворостівка". Зобов`язано Сектор у Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України як структурного підрозділу Державного агентства водних ресурсів України розглянути запит ОСОБА_1 від 02 липня 2023 року "02.07.23 УВР запит не передані Шахворостівка" у повній відповідності до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Рішення, як вбачається, набрало законної сили.

В той же час, з рішення суду вбачається, що дії відповідача, який є окремою юридичною особою не визнавалисьпротиправними та їх не було зобов`язано вчинити будь-які дії на користь позивача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит

При цьому, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

В той же час до відзиву на позов представник відповідача додав копію листа від 20.05.2024 року № 236/ЖТ/21-24 Сектору у Житомирській області Державного агентства водних ресурсів України, яким повідомлено ОСОБА_1 про розгляд його звернення від 02.07.2023 року «02.07.23 УВР запит не передані Шахворостівка» та докази направлення його за належністю до Харитонівської сільської територіальної громади. Вказаний лист було направлено позивачу засобами поштового зв`язку.

Таким чином, оскільки позивач не надав суду доказів, що з боку відповідача були вчинені відносно нього неправомірні дії, не надано доказів, що позивач зазначав моральних страждань, відповідно суд позбавлений можливості встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю відповідача та спричиненням шкоди позивачу.

Отже, так як під час слухання справи судом, не було встановлено порушень прав позивача відповідачем, суду не надано доказів спричинення моральних страждань позивачу, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

А тому повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши надані суду докази на їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 10, 76-81, 244-245, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Державного агентства водних ресурсів України, третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г. Притула