Номер провадження: 22-ц/813/2811/25
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря - Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви.

З позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу НОМЕР_3/980 від 21.08.2023 року у розмірі 361468,39 гривень, до суду звернувся ПАТ АБ «Південний».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2024 року позов ПАТ АБ «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Південний» грошові кошти у сумі 361 467,86 гривень в рахунок погашення заборгованості за Договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК)НОМЕР_3/980 від 21.08.2023 року. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Південний» витрати по сплаті судового збору в розмірі 5422,03 гривень. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Південний» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 гривень.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

1)суд першої інстанції не взяв до уваги, що кредитного ліміту на картці відповідача не було і що відповідач не користувався карткою, жодного зняття готівки з банкомату, або здійснення розрахунків за покупки тощо;

2)суд не взяв до уваги, що договір-заява, що була акцептована відповідачем передбачала обслуговування поточного рахунку без можливості кредитування/позики, тому відповідач навіть не міг припустити, що по його рахунку внаслідок будь-яких неправомірних дій може виникнути заборгованість.

Сповіщення сторін та заяви у справі.

Про судове засідання, призначене на 14 травня 2025 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

14 травня 2025 року від представника АБ «Південний» надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повний текст судового рішення складено 21 травня 2025 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 21 серпня 2023 між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Південний» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) НОМЕР_3/980 (далі - Заява-договір та/або Договір банківського рахунку).

Відповідно до договору банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) він є невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі-Публічний договір).

Згідно з п. 2.1. Публічного договору, цей Договір банківського обслуговування вважається укладеним, а всі його умови прийнятими та погодженими Клієнтом з моменту та шляхом підписання Клієнтом та Банком відповідної Заяви-Договору про надання банківського продукту/послуги, яка містить згоду Клієнта на прийняття пропозиції укласти Договір комплексного банківського обслуговування (акцепт). Підписанням відповідної Заяви-Договору про надання банківського продукту/ Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з умовами Договору комплексного банківського обслуговування ( в тому числі Тарифами, умовами послуг та продуктів, тощо), прийняв його умови безумовно та в повному обсязі, прийняв на себе зобов`язання дотримуватись їх та згоден з укладанням з Банком цього Договору.

30 серпня 2023 року, на виконання вказаного вище та згідно Заяви-договору банківського рахунку Банком було відкрито рахунок IBAN НОМЕР_1 для власних потреб Клієнта.

Відповідно до п. 3.1.2 Публічного договору, Клієнт зобов`язався зокрема: належним чином виконувати умови Договору комплексного банківського обслуговування: дотримуватись вимог чинного законодавства України, в тому числі інструкцій, правил, інших нормативно-правових актів Національного банку України з питань здійснення банківських операцій: самостійно контролювати рух та залишок коштів на власних рахунку/ах, в тому числі для уникнення виникнення несанкціонованої перевитрати за рахунком.

Згодом, Банком було встановлено, що під час користування власним рахунком, Клієнт допустив виникнення несанкціонованої перевитрати, чим спричинив Банку збитки.

Згідно з Розділу 1 Публічного договору, несанкціонована перевитрата - це перевищення дозволенного ліміту Кредиту/ заборгованість Клієнта по ПР/КР перед Банком, яка виникає у разі перевищення (недостатності) суми операції над сумою залишку коштів на ПР/КР Клієнта на момент списання. Сума визначається як різниця між перевищенням та дозволеним лімітом Кредиту/різниця між перевищенням (недостатності) суми операції над сумою залишку коштів на ПР/КР Клієнта на момент списання. Несанкціонована перевитрата за ПР/КР виникає зокрема через особливості здійснення розрахунків із застосуванням платіжних карток, зокрема, але не виключно, через розбіжності у часі між здійсненням операції з платіжною карткою та клірингом розрахунків, технічні помилки у роботі обладнання, яке використовується при здійсненні розрахунків із платіжними картками тощо. Розмір несанкціонованої перевитрати та час не є прогнозованим.

Несанкціонована перевитрата (овердрафт) відповідача виникла на рахунку НОМЕР_1 у зв`язку з наступним.

Загалом, в період з 11.09.2023 по 13.09.2023 на власному рахунку відповідача ОСОБА_1 відповідач мав на власному рахунку залишок у розмірі 0,39 гривень.

За вказаний період було здійснено 64 операцій на загальну суму 1880720,39 гривень, з яких: 39 операції на загальну суму 578892,00 гривень були на зарахування коштів на рахунок; 23 операції на загальну суму 940360,39 гривень були видатковими; 2 операція на загальну суму 361468,39 гривень, що відображує надання несанкціонованого овердрафту.

З чого слідує, що сума видаткових операцій перевищує суму зарахувань, що є несанкціонованою перевитратою.

Зазначене підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта №/0922 та випискою про рух коштів на рахунку.

Описана перевитрата відбулась через технічну помилку при формуванні залишку під час обміну інформацією між Банком та Українським процесінговим центром. У результаті такої помилки відповідач мав можливість розпорядитися більшою кількістю грошових коштів, ніж він реально мав на власному рахунку у якості залишку.

Внаслідок зазначеного, між доступними коштами та фактично витраченими коштами виникла різниця в розмірі 361468,00 грн., що в даному випадку є несанкціонованою перевитратою, яка виникла у зв`язку із системною/технічною помилкою.

Таким чином загальна сума заборгованості за несанкціонованим овердрафтом НОМЕР_3/980 від 21.08.23 виданого на рахунок № НОМЕР_1 становить 361468,00 гривень.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що долучена до позову виписка з карткового рахунку відповідача також вказує, що відповідач активно користувався грошовими коштами (використовував для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, отримував кошти шляхом зняття готівки в банкоматі, здійснював розрахунки за покупки через термінали, інші платежі), здійснював поповнення карткового рахунку для погашення заборгованості по тілу кредиту, а отже, прийняв запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту та умов кредитування.

Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом МЮУ від 12.04.2012р. № 578/5.

Відповідно до договору ДКБОФО п. 3.1.2., Клієнт зобов`язався, зокрема, своєчасно та в повному обсязі здійснювати погашення заборгованості, що виникла у Клієнта за будь-якими договорами в тому числі за наданими кредитами, процентами за їх використання, за перевитратою платіжного ліміту/несанкціонованою перевитратою, договорами поруки, за якими Клієнт виступає поручителем, а також оплачувати всі комісії/інші платежі в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором комплексного банківського обслуговування та/або Тарифами.

У порушення вказаних умов договору Боржник не виконує свої зобов`язання та не сплачує заборгованість за Договором банківського рахунку та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Таким чином, внаслідок невиконання боржником взятих на себе зобов`язань за Договорами банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК), у відповідача перед Банком виникла несанкціонована заборгованість, яка складає 361 468 гривень. На вимогу банку відповідач не виконує вимог банку щодо повернення коштів, що стало підставою для звернення до суду з дійсним позовом.

У зв`язку з даним подіями 18 вересня 2023 року банк прийняв рішення щодо відмови від підтримання з нею ділових відносин з подальшим обмеженням на ділові відносини в майбутньому з посиланням на Закон України «Про запобігання та протидію легалізації ( відмиванню) доходів, одержаних злочинних шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 за № 361-ІХ.

Відповідач у своєму відзиві стверджує, що ним особисто не проводилося жодних операцій по рахунку, повідомлень про списання/поповнення рахунку останній не отримував, власна інформація щодо логіну та паролю тощо третім особам не передавалась. У зв`язку із наведеним, на думку відповідача, підстави для проведення банком операцій, збитки від проведення яких поніс Банк, були відсутні.

Відповідно до п.бЗ ч.5 розділу 1 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 65 від 19.05.2020 року, фінансовий номер телефону - контактний номер телефону клієнта, що використовується банком, зокрема, з метою проведення його автентифікації.

Крім того, 21 серпня 2023 року Клієнт надав Банку заяву про підключення послуги Моbі& Сагd, де зазначив в якості свого фінансового номеру телефон: НОМЕР_2 .

Слід зазначити, що позивачем в період з 11.09.2023 по 13.09.2023 було проведено ряд видаткових операцій на суму 940360,39 гривень. Зазначені операції було проведено з використанням технології Full 3D Secure, тобто з підтвердженням операції за допомогою динамічного паролю, надісланого на телефонний (фінансовий) номер +38 , який закріплено за Клієнтом Банку в інформаційних системах Банку (та самостійно, саме клієнтом Банку було надано Банку в якості індивідуального контактного телефонного номеру).

У підтвердження того, що Банком було відправлено Клієнту, а клієнтом було отримано динамічний пароль з використанням технології Full 3D Secure, щодо проведення грошових операцій, на його телефонний (фінансовий) номер НОМЕР_2 надано до суду виписку щодо проведення смс-інформування клієнта.

Позивач звернув увагу суду на те, що вищевказані грошові перекази неможливо було б здійснити без зазначення такої інформації: повного номеру карти; строку дії карти; динамічного паролю, який надходить в SMS-повідомленні від Банку.

Тому суд правильно критично поставився до пояснень представника відповідача, викладених у відзиві на позов, щодо неповідомлення боржника щодо несанкціонованих перевитрат та неотримання нею повідомлень від банку, оскільки позивачем було повідомлено ОСОБА_1 щодо повідомлення клієнта через систему «Pivdenny online» з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , повідомлення здійснювались здебільшого шляхом направлення PUSH-повідомлення доствлялись у вигляді повідомлень ( 4 штуки) у програмному забезпеченні обміну миттєвим повідомленнями «Viber (GMSU-viber) у калєнта ОСОБА_1 30.08.23 була ввімкнена функція отримання інформування від банку у вигляді PUSH-повідомлення у застосунку «Pivdenny online» , а 06.09.23 та 11.09.23 відбулись зміни периметру PUSH-Token. Даний факт підтверджений висновком експерта №24-3032 від 10.07.24.

Представник відповідача у відзиві зазначає, що підписаний відповідачем договір не є кредитним, тому і не може бути заборгованості за даним договором, однак позивач зазначає, що відбувся несанкціонований овердрафт, про що у Договорі про відкриття та обслуговування банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу, який є невід`ємною частиною (Публічного договору) Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - п.3.1.2 клієнт зобов`язався зокрема: - належним чином виконувати умови Договору комплексного банківського обслуговування, дотримуватись вимог чинного законодавства України, в тому числі інструкцій, правил, інших нормативно - правових актів Національного банку України з питань здійснення банківських операцій, самостійно контролювати рух та залишок коштів на власних рахунку/ах, в тому числі для уникнення виникнення несанкціонованої перевитрати за рахунком.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про платіжні послуги", платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про платіжні послуги», ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: 1) надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; 2) надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; 3) надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; 4) використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції; 5) надання платником, що є власником електронних грошей, платіжної інструкції, у тому числі шляхом використання платіжного інструменту, емітенту електронних грошей щодо виконання платіжної операції з використанням електронних грошей; 6) надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту, в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи.

У відповідності до ч. 20 ст. 38 ЗУ «Про платіжні послуги», користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права.

Користувач відповідно до умов договору зобов`язаний надати банку, інформацію для здійснення контактів з ним, а банк зобов`язаний зберігати цю інформацію протягом дії договору.

Обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним: у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; у разі відмови користувача від отримання повідомлень банку про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача, про що зазначено в договорі.

Тобто у відповіді на відзив позивачем спростовано надані у відзиві пояснення відповідача.

Тому, викладені у відзиві пояснення не знайшли свого підтвердження.

У запереченнях від 25.09.2024 представник відповідача зазначає, що висновок експерта від 10.07.24 №24-3032, є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд обґрунтовано прийняв до уваги положення ст. 103 ЦПК України, які регламентують вимоги до висновку експерта.

«1. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

2. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

3. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.»

Так у даному висновку зазначено, що його виконано на замовлення АБ «Південний».

Суд першої інстанції також, при оцінці заперечень, правильно взяв до уваги, що сторона відповідача не надала жодного доказу звернення до правоохоронних органів з питань скоєння злочину відносно використання його особистих даних, його номер телефону або його банківського рахунку.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно з ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Тобто, Договір банківського рахунку, що був укладений між Банком та Боржником є підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між сторонами зазначених договорів.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 527 ЦК України визначає, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (тобто діяти добросовісно).

Так, добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі №185/446/18, від 07.10.2020 у справі №450/2286/16-ц).

Відповідно до ч. з ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дія без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права (постанови Верховного Суду від у справі N 911/698/21 (911/1116/21), від 02.02.2022 у справі N 922/1474/21, від 12.01.2022 у справі N 910/429/20 тощо).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 361467,86 гривень в рахунок погашення заборгованості за Договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу 9678/980 від 21.08.2023 року є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Доводи апеляційної скарги про те, суд першої інстанції не взяв до уваги, що кредитного ліміту на картці відповідача не було і що відповідач не користувався карткою, жодного зняття готівки з банкомату, або здійснення розрахунків за покупки тощо, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи, встановленими судом першої інстанції обставинами у відповідності до наданих до суду доказів, а саме здійсненням на рахунку відповідача операцій на загальну суму 940360,39 грн, що відображує надання несанкціонованого овердрафту, з чого слідує, що сума видаткових операцій перевищує суму зарахувань, що є несанкціонованою перевитратою, що підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта та випискою про рух коштів на рахунку.

Доводи про те, що суд не взяв до уваги, що договір-заява, що була акцептована відповідачем передбачала обслуговування поточного рахунку без можливості кредитування/позики, тому відповідач навіть не міг припустити, що по його рахунку внаслідок будь-яких неправомірних дій може виникнути заборгованість, колегія суддів відхиляє, оскільки на момент розгляду справи суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявлених вимог, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 21 травня 2025 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева