ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2025 року м. Кропивницький

справа № 398/3601/24

провадження № 22-ц/4809/737/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дьорко Андрій Мирославович, на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2025 року (суддя Стручкова Л.І.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

В липні 2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Просив стягнути з відповідача на свою користь 23 906,25 грн кредитної заборгованості за договором кредитної лінії №00-9952517, що складається з основної заборгованості в сумі 6 250,00 грн., заборгованості за комісією 312,50 грн. та суми заборгованості за процентами - 17 343,75 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-9952517. Відповідач не виконав умови договору і допустив заборгованість.

22.01.2024 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу №22-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «МАКС КРЕДИТ» прийняв належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги. Відповідно до реєстру боржників (додаток №1 до Договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024), ТОВ «МАКС КРЕДИТ» набуло права грошової вимоги до відповідача.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» суму заборгованості у розмірі 23 906,25 грн заборгованості за кредитним договором, що складається з основної заборгованості в сумі 6250 грн, заборгованості за комісією 312,50 грн та суми заборгованості за процентами 17343,75 грн та 4000 грн витрат на правничу допомогу в сумі.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн компенсовано за рахунок держави.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а в задоволенні позову відмовити. Послався на те, що суд дійшов висновку про доведеність факту отримання ним кредиту без належних доказів. Стверджує, що не підписував кредитний договір №00-9952517 від 23.10.2023 та не отримував коштів за цим договором.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 в електронному вигляді, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, укладено договір про відкриття кредитної лінії №00-9952517 від 23.10.2023 року (а.с.8-13).

Відповідно до умов договору сума наданого відповідачу кредиту складає 6250,00 грн. (п.1.2) строком на 120 днів (п.1.3).

Крім цього, умовами договору передбачено порядок та строки погашення заборгованості, а також зобов`язання сплатити проценти (п.1.4) та одноразову комісію (п.1.5). Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складає 25312,50 грн. (п.1.8).

Згідно розрахунку заборгованості від 03.07.2024 за договором кредитної лінії №00-9952517 становить 23 906,25 грн., що складається з основної заборгованості в сумі 6 250,00 грн., заборгованості за комісією 312,50 грн. та суми заборгованості за процентами 17 343,75 грн. (а.с.15 зворот).

22.01.2024 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу №22-01/2024 (у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «МАКС КРЕДИТ» прийняв належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факту користування кредитними коштами та невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищенаведеними кредитними договорами позики щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За змістом статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити процент.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Позивач на підтвердження виконання кредитодавцем зобов`язань за Договором щодо передачі коштів відповідачу надав інформаційну довідка від з ТОВ «Платежі Онлайн» від 03.07.2024 (а.с.14, 78-81) та виписку про рух коштів по банківському рахунку відповідача за 23.10.2023, згідно якої за вказаний день наявна лише одна транзакція на зарахування коштів на рахунок в сумі 6250 грн. (а.с.105-106).

Дані доказі в сукупності підтверджують отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 6250 грн 23 жовтня 2023 року, оскільки і сума отриманих коштів, і дата їх отримання відповідають умовам кредитного договору №00-9952517 від 23.10.2023, укладеного між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 . При цьому відповідач не спростував даний факт.

Встановивши, що позивач за умовами договору передав кошти відповідачу в сумі 6250 грн, суд правильно та обґрунтовано констатував, що у ОСОБА_1 виникло зобов`язання щодо виконання умов кредитного договору.

Відповідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки у визначені договором строки відповідач не повернув позику та відсотки за користування кредитом, заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

З огляду на вказане, суд першої інстанції позов задовольнив обґрунтовано.

Аргументи відповідача щодо відсутності в справі оригіналу договору факторингу, не мають значення для зміни чи скасування рішення суду, оскільки предметом договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 є право вимоги позивача за боргами не тільки ОСОБА_1 а і інших осіб. Оскільки дана справа стосується лише одного боржника з реєстру боржників, доцільним є наявність в справі належного витягу з договору факторингу.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дьорко Андрій Мирославович, залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А. Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич