Справа № 404/1648/23
Номер провадження 2/404/318/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року Кіровський районний суд міста Кі ровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Солук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А», про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» заборгованості по заробітній платі в сумі 155282,63 грн. В обгрунтування позову зазначив, що у період з 01 лютого 2022 року по 31 січня 2023 року працював на посаді менджер (управитель) зі збуту сільськогосподарських запчастин Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А», з посадовим окладом 22057,00 грн. Під час перебування позивача з відповідачем у трудових відносинах з боку останнього була нарахована та невиплачена заробітна плата в сумі 155282,63 грн. За наказом № 19 від 31.01.2023 року позивач був звільнений в зв`язку зі скороченням штату. Вказаним наказом, була також передбачена виплата вихідної допомоги та виплата компенсації за невикористану щорічну відпустку - тривалістю 24 календарних дні за період роботи з 01.02.2022 року по 31.01.2023 року. Внаслідок повномасштабного вторгнення росії та активних бойових дій позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати починаючи з 01 квітня 2022 року по 30.06.2022 року. Починаючи з липня 2022 року і по січень 2023 року позивач виконував свою робочу та знаходився на робочому місці у відповідності до внутрішнього трудового розпорядку. При цьому згідно довідки відповідача № АА000000004 від 01.02.2023 року у зв`язку зі звільненням позивачу було нараховано до виплати: 19802,32 грн - нарахування за січень 2023 року, утримання 3 861,45 грн та до сплати - 15940,87 грн. Позивач з такою сумою заборгованості по невиплачені заробітній платі не згоден, вважає що відповідач не виплатив йому визначену заробітну плату та недоплатив грошові кошти при звільненні в загальному розмірі 155282,63 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.36).

Відповідачем подано відзив на позов (вх. № 24212 від 03.07.2023 року) в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, зазначає, що 01 лютого 2022 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду менеджера (управителя) із збуту Харківського регіонального представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» згідно з наказом №39 від 31.01.2022 року з посадовим окладом 9000,00 грн. За лютий 2022 року позивачу нараховано 27400,00 грн, які складаються із 9000,00 грн, посадового окладу та 18400,00 грн премії, нарахованої відповідно до наказу товариства №88/1 від 24.02.2022 року. Враховуючи суму утримання в розмірі 5343,00 грн, позивачу за лютий 2022 року виплачено 22057,00 грн. Протягом березня 2022 року після офіційно засвідчених Торгово-промисловою палатою України форс мажорних обставини з 24 лютого 2022 року в зв`язку з розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, та Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 про введення воєнного стану на всій території України, Харківське регіональне представництво припинило здійснювати будь-яку діяльність, в тому числі і з продажу товарів - що є основним видом діяльності менеджера (управителя) зі збуту. На території Харківської області проводились бойові дії, що і стало основною причиною зупинення роботи Харківського представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс - А». За квітень - червень 2022 року нарахування заробітної плати позивачу не проводилосьу зв`язку з наданням позивачу відпустки без збереження заробітної плати.

Водночас, в липні 2022 року керівництвом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» було прийнято рішення з метою підтримання фінансового стану працівників представництв, діяльність яких призупинено - виплатити премію (заохочення). Так, ОСОБА_1 на підставі наказів товариства №335/1 від 21.07.2022 року, та №377/1 від 04.08.2022 року нараховано премію за липень 2022 року в розмірі мінімальної заробітної плати в сумі - 6500, 00 грн. У зв`язку з тим, що Харківське регіональне представництво так і не відновило свою діяльність і дирекцією Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» було прийнято рішення про скорочення чисельності штату працівників, про що позивача було повідомлено і 31 січня 2023 року ОСОБА_1 було звільнено з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку (а.с.98-104).

Під час розгляду справи, судом з`ясовано, що позов подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

У зв`язку з чим, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А», про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.106).

На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 липня 2023 року позивачем подано уточненння позовних вимог (вх. № 27148 від 25.07.2023 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі суду від 17.07.2023 року (а.с.107-108).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27 липня 2023 року продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А», про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати. Призначено судове засідання (а.с.109).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав пощовні вимоги та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. В судове засідання призначене на 21 квітня 2025 року позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належнич чином (а.с.186), причини неявки суду не відомі.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання розумності процесуальних строків розгляду справи, та те, що представником позивача вже висловлена правова позиція щодо данного спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов. В судове засідання призначене на 21 квітня 2025 року відповідач не з`явився, представником відповідача подано до суду заяву (вх. № 15654 від 21.04.2025 року) про розгляд справи за його вдісутності, у задоволенні позову просить суд відмовити.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина третя статті 12 Цивільного процесуального кодексу України покладає на кожну сторону обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Наказом № 39 від 31 січня 2022 року ОСОБА_1 прийнятий менеджером (управителем) із збуту у Харківське регіональне представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» з 01.02.2022 року з випробувальтним терміном два місяці з окладом згідно штатного розкладу, а саме 9000,00 грн (а.с.63-64).

На підставі витягу з штатного розкладу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» від 01 жовтня 2022 року менджеру (управитель) із збуту ОСОБА_1 збільшено посадовий оклад до 10000,00 грн (а.с.75).

На підставі договору оренди нежитлового приміщення №31/2-21 від 01.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» для здійснення підприємницької діяльності орендувало приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.58-60).

Отже вищевказана адреса є місцем роботи всіх працівників Харківського регіонального представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А», в тому числі і позивача.

За лютий 2022 року ОСОБА_1 нараховано 27400,00 грн, які складаються із 9000,00 грн посадового окладу, та 18400,00 грн премії (витяг з наказу № 88/1 від 24.02.2022 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А»; а.с.65), всього 27400,00 грн, а з урахуванням утримань (1,5% військового збору та 18% ПДФО) 22057,00 грн, що підтверджується розрахунковим листком за лютий 2022 року (а.с.79).

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Харківська міська територіальна громада входить до складу території, на яких ведуться (велися) бойові дії згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією».

Харківське регіональне представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» не мало можливості здійснювати будь-яку діяльність, оскільки були відсутні безпечні умови роботи. Через постійні ракетні обстріли товариство не могло забезпечувати працівникам належних умов праці, тому дирекція товариства діючи в інтересах усіх працівників та через наявність великої загрози їх життю та здоров`ю, була вимушена призупинити діяльність Харківського представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А».

На підставі заяви ОСОБА_1 йому надано відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 29 календарних днів з 01.04.2022 року по 29.04.2022 року за сімейними обставинами, що підтверджується наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» № 113/1 від 31.03.2022 року (а.с. 68, 71).

В подальшому на підставі заяви ОСОБА_1 йому надано відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 30 календарних днів з 02.05.2022 року по 31.05.2022 року за сімейними обставинами, що підтверджується наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» № 134/1 від 27.04.2022 року (а.с.69, 73).

За заявою ОСОБА_1 йому надано відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 30 календарних днів з 01.05.2022 року по 30.06.2022 року за сімейними обставинами, що підтверджується наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» № 169/1 від 01.06.2022 року (а.с.70, 72).

Відповідач зазначив, що незважаючи на те, що позивач з 24.02.2022 року не з`являвся на робочому місці, в липні 2022 року, та в серпні 2022 року відповідачем було прийнято рішення з метою підтримання фінансового стану працівників представництв, діяльність яких призупинено - виплатити премію (заохочення) у розмірі мінімальної заробітної плати.

Витягом з наказу № 377/1 від 21 липня 2022 року, та витягом з наказу № 355/1 від 04 серпня 2022 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено премію за липень 2022 року в сумі 3500,00 грн, та серпень 2022 року в сумі 3000,00 грн, що підтверджується розрахунковими листаками за липень 2022 року, та за серпень 2022 року (а.с.80).

Як зазначає відповідач у відзиві на позов у період з липня 2022 року по грудень 2022 року заробітна плата позивачу не нараховувалась оскільки він не з`являвся на робочому місці, будь-яких посадових обов`язків не виконував, його місцезнаходження було не відомо.

Відповідно до пояснень старшого менеджера Харківського регіонального представництва ОСОБА_2 , з початком військових дій 24 лютого 2022 року робота Харківського регіонального представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» була призупинена, комп`ютерна техніка вивезена, офіс та склади опечатані в його присутності. Залишивши свої контактні дані охоронній фірмі, яка забезпечувала охорону приміщень Харківського регіонального представництва для інформування його про прихід чи звернення когось із клієнтів чи працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А», він весь цей час не отримував жодної інформацією, що хтось із працівників підприємства приходив на роботу взагалі. Допуск в офісні приміщення без узгодження із ним був неможливим, так як приміщення були опечатані (а.с.54).

Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір-2005», останнім надано відповідь, зі змісту якої вбачається, що складські та офісні приміщення закриті та опечатані. З 28.02.2022 року (початок надання охоронних послуг) по теперішній час співробітники Харківського регіонального на робочі місця не з`являлися (а.с.51).

Згідно пояснення бухгалтера, Харківського регіонального представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» ОСОБА_1 жодного разу не звертався до неї з питань виставлення рахунку на клієнта. Даним менеджером не створено жодного предзавомлення на товар та не заведено ні одного клієнта до програмної бази товариства. В базі CRM ним не створено жодної задачі. Даним менеджером не здійснено ні одного продажу товару, а отже він фактично не працював (а.с.55).

Відповідно до наказу від 08 листопада 2022 року № 455/1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» «Про скорочення штату» у зв`язку з оптимізацією чисельності та структури підприємства на підставі наказу від 02 листопада 2022 року № 451/1, з 01 лютого 2023 року вирішено скоротити зокрема, 1 штатну одиницю менеджер із збуту Харківського регіонального представництва (а.с.76).

23 листопада 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» направлено ОСОБА_1 попередження про скорочення штату працівників, в якому повідомлено позивача, що у відповідності до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України з 01 лютого 2023 року його посаду буде скорочено (а.с.77).

Вказане повідомлення отримано ОСОБА_1 , що підтверджується його власноручним підписом (а.с.77).

На підставі наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» № 19 від 31 січня 2023 року ОСОБА_1 менеджера (управителя) із збуту Харківського регіонального представництва звільнено 31 січня 2023 року, у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працвників згідно пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Бухгалтерії првести розрахунок при звільнені в тому числі виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку, компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки тривалістю 24 календарних дні за період роботи з 01.02.2022 року по 31.01.2023 року (а.с.78).

На підставі вищевказаного наказу, відповідачем виплачену позивачу вихідну допомогу в сумі 10000,00 грн та компенсацію за відпустки в сумі 9802,32 грн, всього нараховано 19802,32 грн, а з утримання податків та зборів, фактично виплачену позивачу 15940,87 грн, що підтеврддується розрахунковим листком за січень 2023 року (а.с.81).

02 січня 2023 року позивачем було направлено відповідачу запит про надання інформації, в якому останній просив надати роз`яснення щодо затримки/ відсутності виплати йому заробітної плати, починаючи з 01.03.2022 року по теперішній час, та надати підтверджуючи документи щодо правомірності такої затримки (а.с.22).

На вказаний запит 02 лютого 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» було надано відповідь ОСОБА_1 , в якій повідомлено, що протягом березня 2022 року після офіційно засвідчених Торгово-промисловою палатою України форс мажорних обставини з 24 лютого 2022 року в зв`язку з розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, та Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 про введення воєнного стану на всій території України, Харківське регіональне представництво припинило здійснювати будь-яку діяльність, в тому числі і з продажу товарів - що є основним видом діяльності менеджера (управителя) зі збуту. На території Харківської області проводились бойові дії, що і стало основною причиною зупинення роботи Харківського представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс - А». За квітень-червень 2022 року нарахування заробітної плати не проводились, оскільки ОСОБА_1 перебував у відпустці без збереження заробітної плати на пілтсаві поданих ним заяв. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року на роботі не з`являвся, керівництовом товариства було прийнято рішення про виплату премії всім працівникам, в тому числі і позивачу. 31 січня 2023 року ОСОБА_1 з дотриманням вимог чинного законодавства було звільнено у зв`язку зі скороченням штату, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку (а.с.24).

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (частина сьома стаття 43 Конституції).

За приписами частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно частини першої статті 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше 7 днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За змістом частини четвертої статті 97 Кодексу законів про працю України, статті 22 Закону України «Про оплату праці» власник або уповноважений ним орган не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами колективними договорами.

Роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника (частина перша статті 47 Кодексу законів про працю України).

Отже у період з лютого 2022 року по 31 березня 2022 року, позивач на роботу не з`являвся, продажів не здійснював, дана обставина позивачем не спростована, останнім не надано до суду доказів свого перебування в цей час на робочому місці або виконування посадових обов`язків дистанційно.

Відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

В Указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (пункт 5 частини першої статті 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з пунктом 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до пункту 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «2. Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Таким чином, норми Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. При цьому інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем.

Якщо виконання роботи передбачає можливість її здійснення віддалено, за допомогою інформаційно-комунікаційних технологій, роботодавцю доцільно прийняти рішення про переведення працівника на дистанційну роботу, якщо ні, - працівнику можуть бути надані відпустки, в тому числі і без збереження заробітної плати.

Якщо простій не оголошувався, місцезнаходження працівника невідоме, трудові обов`язки він не виконує, - доцільно обліковувати його відсутність як відсутність з нез`ясованих причин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2024 року у справі № 229/511/23 (провадження № 61-91св24)).

Якщо з працівником відсутній зв`язок, до з`ясування причин і обставин його відсутності за ним зберігаються робоче місце та посада, трудові відносини не припиняються, однак час таких неявок не зараховується до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку та у загальному випадку не підлягає оплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2024 року у справі № 367/569/23.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, оскільки з 24 лютого 2022 року розпочато військову агресію Російської Федерації проти України. Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 введено воєнний стан на всій території України. З 24.02.2022 року Харківська міська територіальна громада входить до складу території, на яких ведуться (велися) бойові дії згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», отже на протязі березня 2022 року працівники вказаного товариства на робочі місця не з`являлись, що підтверджено відповідачем та в свою чергу не спростовано позивачем, у період з квітня 2022 року по липень 2022 року позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати, натомість позивачем не налано доказів того, що останній починаючи з серпня 2022 року по день свого звільнення виконував посадові обов`язки, з`являвся на робоче місце, чи працював дистанційно, а в свою чергу відповідачем доведено те, що у вказаний період позивач не з`являвся на робоче місце. Враховуючи, що відповідачем проведено з позивачем всі розрахунки по день його звільнення, що підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позов не обгрунтований, недоведений, та є таким, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Керуючись статтями 47, 97, 115, 116, Кодексу законів про працю України, статтями 10-13, 76-81, 141, 263-265, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А», про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засідання було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складння повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А», ; місцезнаходження: 25014, місто Кропивницький, вулиця Перша Виставкова, будинок № 29м.

Повний текст рішення суду складено 28.04.2025 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка