Справа № 529/397/25
Провадження № 2/529/285/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 травня 2025 року селище Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Чуб К.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Диканської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Жорняк М.О., звернувся з позовом до суду про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку, площею 0,25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вказану позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,2 грн. та у позовній заяві зазначено, що позов не містить вимог майнового характеру.

Разом з тим, згідно висновку Верховного Суду від 24 січня 2018 року, викладеному у справі № 916/1220/17, майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто, будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Позовна вимога про визнання права власності є майновою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з підтвердженням прав на майно.

Отже, оскільки ОСОБА_1 подано позов про визнання права власності на нерухоме майно (земельну ділянку), він, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повинен містити зазначення ціни позову.

Згідно ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається його вартістю; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме, що належить юридичним особам, не нижче його балансової вартості.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, зазначеним вимогам процесуального закону позовна заява не відповідає, оскільки не містить зазначення ціни позову, та до неї не долучено доказів підтвердження вартості спірного нерухомого майна.

У зв`язку з цим суд позбавлений можливості перевірити, чи у відповідному розмірі сплачено судовий збір, оскільки згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн).

При цьому слід зауважити, що тягар доведення обставин, указаних у позові, покладається виключно на позивача.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

З огляду на викладене позивачу необхідно визначити ціну позову, яка повинна відповідати дійсній вартості нерухомого майна на момент пред`явлення позову до суду; надати докази на підтвердження його вартості, після визначення ціни позову - у разі необхідності доплатити судовий збір з розрахунку 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про залишення позову без руху для усунення вищевказаних недоліків, надавши позивачу ОСОБА_1 десятиденний строк, який обраховувати з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 43, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Диканської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії даної ухвали, роз`яснивши, що в разі їх не усунення у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.В. Чуб