ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м.Суми

Справа №585/1490/24

Номер провадження 22-ц/816/274/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2024 року, в складі судді Євтюшенкової В. І., ухвалене у м. Ромни, повний текст якого складено 14 травня 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року АТ«Таскомбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивувало тим, що 22.11.2022 р. між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено кредитний договір №, відповідно до паспорту кредиту №5738287 та кредитного договору № від 22.11.2021 позичальнику надано кошти на наступних умовах: сума кредиту 75113,90 грн., строк користування кредитом 36 місяців, річні проценти 11,99% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,99 % від суми кредиту. 01.09.2021р. право вимоги за Кредитним договором відступлені позивачу на підставі Договору про відступлення права вимоги №01/09/21. Разом з цим, умови вищевказаного Кредитного договору відповідач не виконала кредитні кошти у встановленому Договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Як наслідок, станом на 08.03.2024 р. заборгованість позичальника за вказаним Кредитним договором становила 128431,88 грн., з яких 65002, 94 тіло кредиту, 12121,74 грн. заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) та 51307,20 грн. заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена). Посилаючись на норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, товариство просило стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 08.03.2024 р. становила 119307,91 грн., в т.ч. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 65002,94 грн., заборгованість по річним процентам ( в т.ч. прострочена) 12121,74 грн. та заборгованість по щомісячним процентам ( в т.ч. прострочена) 51307,20 грн. та понесені позивачем судові витрати.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2024 року позовні вимоги АТ «Таскомбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором від 22.11.2021 р. у розмірі 80995,27 грн, яка складається з 65002,94 грн. тіла кредиту та 15992,33 грн. річних відсотків.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» сплачений судовий збір у розмірі 1909,60 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким в задоволенні позову АТ «Таскомбанк» відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем належним чином не підтверджено право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором кредиту, оскільки, на думку апелянта, наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості не є належним доказом надання кредиту, наявності заборгованості та її розміру, враховуючи те, що розрахунок заборгованості не є первинним документом.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Таскомбанк» просить скасувати рішення суду в частині не задоволених вимог в розмірі 47436,61 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Сторони повідомлені належним чином, проте в судове засідання не з`явилися, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без сторін, так як їх явка є необов`язковою, а позиція кожної сторони є чіткою і зрозумілою.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 22 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на умовах, встановлених договором (п.1.1 Договору).

Згідно з умовами договору кредит надається на наступних умовах: безготівковим шляхом протягом 3 банківських днів від дня укладання договору. Сума кредиту 75143,90 грн., щомісячні проценти 2,99 від суми кредиту згідно з графіком платежу, річні 11,99 від суми боргу за договором згідно з графіком платежів.

Порядок сплати процентів за користування кредитом та здійснення повернення кредиту визначено в п.1.3 Договору.

Відповідно до п.1.4 Договору підписавши Договір позичальник доручила кредитодавцю сплатити за рахунок отриманого кредиту грошові кошти за реквізитами (реквізити зазначені) :

- отримувач ТОВ «ФК ЦФР» в сумі 26672,12 грн., призначення: погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № від 09.03.2021;

- отримувач ПАТ «Ощадбанк» в сумі 40000 грн., призначення: переказ до запитання на користь ОСОБА_2 надання кредиту № від 22.11.2021 без ПДВ,

- отримувач ПАТ СК`ТАС» в сумі 7063,78 грн. призначення22.11.2021 ОСОБА_2 страховий платіж;

- отримувач ТОВ «майСейфеті» в сумі 300 грн., призначення оплата за пакет послуги «Охоронець Кредит Маркет12» на рахунок кредиту № від 22.11.2021 р. ОСОБА_2 ;

- отримувач ТОВ «ЦФР» в сумі 459 грн., призначення за електронний ключ доступу.

Згідно з п.2 Договору позичальник підписуючи цей договір підтверджує, що до укладення Договору ТОВ «ФК ЦФР» надав йому інформацію, необхідну для порівняння річних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладання цього Договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту (Паспорт споживчого кредиту і відповідно до затвердженої законодавством форми… та надає свою згоду Кредитодавця та будь-якій особі, яка в подальшому набуде право вимоги за цим Договором на залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості, доступ до інформації, що складає його кредитну історію та на збір, зберігання, використання та поширення через бюро кредитних історій, включене до Єдиного реєстру бюро кредитних історій, інформації щодо нього та цього Договору, визначеної ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій».

Пунктом 3 Договору визначені інші його умови (а.с.6-7).

Також позичальником 22.11.2021 р. підписано Паспорт кредиту від ТОВ «ФК ЦФР» №5738287, який містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника і порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) і додаткову інформацію (а.с.7 зворот 8).

22.11.2021 р. позичальником підписано повідомлення про відступлення права вимоги, яким повідомлено, що відступлення прав вимоги за кредитним договором № від 22.11.2021 р. відбудеться на користь АТ «Таскомбанк», позичальник визнає АТ «Таскомбанк» кредитором по Кредитному договору № від 22.11.2021. В указаному повідомлені зазначені реквізити, куди необхідно здійснювати переказ грошових коштів на користь АТ «Таскомбанк» (а.с.8 зворот).

До позову долучені умови отримання фінансових послуг ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» в редакції від 04.01.2021 (а.с.9-11).

01.09.2021 р. між АТ «Таскомбанк» (новий кредитор» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги №01/09/21 у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціну договору у порядку та строки, встановлені цим договором (а.с.12-15).

На підтвердження оплати за цим договором грошових коштів долучено платіжне доручення від 23.11.2021 р. на суму 8462676,88 грн. (а.с.19 зворот).

З долученого до позову реєстру прав вимоги (витягу) до Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 р. за 23.11.2021 р. вбачається, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № (а.с.19).

До позову долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 22.11.2021 р., укладеним з позичальником ОСОБА_2 , згідно якого станом на 08.03.2024 р. заборгованість відповідача перед позивачем по тілу кредиту та річних процентах становить: 65002,94 грн. - тіло кредиту, 18105, 30 грн. - відсотки (річні) (а.с.20).

До позову долучено розрахунок суми нарахованої комісії за кредитним договором станом на 08.03.2024 р., з якого вбачається про нарахування станом на цю дату комісії у розмірі 62910,68 грн, та суму сплаченої комісії 11603,48 грн.(а.с.20).

При цьому, позивач не ставить позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії.

Також, розрахунок заборгованості за спірним кредитним договором містить суму нарахованих щомісячних процентів (в т.ч. прострочених) у розмірі 51307,20 грн., але зазначена сума вказана без детального розрахунку помісячно, без даних про те, чи здійснювалося відповідачем погашення щомісячних відсотків (а.с.20).

Судом досліджено виписку по особовому рахунку за період з 22.11.2021 р. по 08.03.2024 р. ОСОБА_2 , яка містить дані щодо вхідного залишку, призначення, дані щодо Обороту Дт та ОСОБА_3 та дати проводок (а.с.21-61).

За вих. №1606992/70.2.2. від 13.10.2023 р. ОСОБА_2 направлено повідомлення-вимогу про те, що нею було укладено Договір №№ і їй надано кредит у розмірі 75143,90 грн. строком користування до 20.11.2024 р. Заборгованість по кредиту на 13.10.2023 р. становила 26699,86 грн. основного боргу, 494,57 грн. строкової заборгованості за відсотками, 38303,08 грн. простроченого боргу, 8458,57 грн. простроченої заборгованості за процентами, 37826,34 грн. прострочених щомісячних процентів та 2246,81 грн. строкових щомісячних процентів. АТ «Таксомбанк» вимагає достроково повністю повернути кредит (а.с.62).

На підтвердження направлення указаної вимоги долучено опис вкладення у цінний лист та список згрупованих відправлень (а.с.62 зворот, 63).

До позову долучено витяг зі Статуту АТ «Таскомбанк» (а.с.69).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції вважав, що позивачем належним чином підтверджено право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором кредиту, умови якого позичальник не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, тому стягнув заборгованість за тілом кредиту та нараховані річні проценти. Разом з тим, розрахунок, долучений позивачем, щодо стягнення з відповідача за невиконання умов кредитного договору щомісячних процентів містить суму нарахованих щомісячних процентів (в т.ч. прострочених) у розмірі 51307,20 грн, але без детального розрахунку цієї суми помісячно, без даних про те, чи здійснювалась відповідачем часткова оплата даних відсотків, тощо, тому суд був позбавлений можливості визначити суму щомісячних процентів за період до моменту направлення вимоги відповідачу, та позов в частині стягнення щомісячних процентів не був задоволений.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з урахуванням наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України).

Частиною 2статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 2статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини 1статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина 3 статті 512 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.

За загальним правилом, наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 стаття 81 ЦПК України).

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу, як позичальнику, грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором. Відповідач був поінформований про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, інформацію про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором; підписав паспорт кредиту, що містив графік платежів, порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення) тощо. Доказів повного та належного виконання ним зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування розміру кредитної заборгованості. Доказів відсутності заявленого до стягнення боргу повністю або частково також не подано.

Суд першої інстанції визнав доведеним суму заборгованості за кредитним договором, зокрема, за тілом кредиту у розмірі 65002,94 грн., тоді як суму заборгованості по відсоткам зменшив до 15992,33грн.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанція про часткову доведеність заявлених позивачем позовних вимог, тоді, як стороною відповідача суду не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували ці висновки суду.

Заперечуючи проти розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач не надала свого розрахунку чи інших доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру заборгованості по тілу кредиту, по простроченим річним відсоткам, тобто відповідачем не спростовано факт наявності, розміру заборгованості чи порядку її нарахування.

Суд вважає, що відповідач на власний розсуд визначилася з позицією щодо заперечення позовних вимог та обсягом доказів, які можуть підтвердити її позицію стосовно відсутності кредитної заборгованості.

Отже, враховуючи відсутність доказів, які б спростовували факт отримання відповідачкою коштів, кредитної заборгованості та її розмір, та беручи до уваги презумпцію правомірності правочину, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина