Справа № 569/7406/25
Номер провадження 2/570/1383/2025
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне заяву адвоката Крутня І.В. в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в :

Заявник зазначає, що предметом позову у даній справі є поділ спільного майна. Відповідачка у будь-який спосіб уникала вирішення спірного питання щодо розподілу майна подружжя та розраховує передати спірний будинок в оренду (найм) третім особам, порушивши при цьому права позивача як співвласника майна. Відповідачка має намір надати у платне користування третім особам житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 96,2 кв. м., житлова площа 65,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди відповідача, який категорично заперечує проти таких дій відповідачки. Окрім того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, 10.01.2024 року відповідачка одноособово відчужила транспортний засіб марки Nissan, тип Qashqai, колір білий, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було придбано у шлюбі, без будь-якої згоди позивача, про що йому стало відомо лише після отримання відповіді на адвокатський запит. Дії відповідачки, що стосуються нерухомого майна, можуть бути непередбачуваними, а тому лише обмеження права вчиняти будь-які дії відносно нерухомого майна може реально забезпечити позов про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи те, що позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, набуте в шлюбі, та враховуючи, що відповідач має намір передати будинок у платне користування третім особам - обраний позивачем спосіб забезпечення позову не може навіть потенційно спричинити збитків та/або невідновлюваної шкоди ні відповідачу (оскільки відповідач не видаляє коштів на утримання будинку), ні третім особам. За наведеного звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 96,2 кв. м., житлова площа 65,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060; та земельну ділянку з кадастровим номером :03:017:0767, площею 0.0503 га, яка розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Великий Житин.

За положеннями ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

За положеннями ч.3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Отже, ЦПК України передбачає можливість розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи. Заслуховувати пояснення особи, яка подала заяву про забезпечення позову, є правом суду, а не обов`язком.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Рух у справі.

Цивільна справа про поділ майна надійшла до Рівненського районного суду Рівненської області 13.05.2025 року згідно ухвали Рівненського міського суду від 17.04.2025 року, для розгляду за підсудністю.

Заява про забезпечення позову не розглядалася Рівненським міським судом.

Тому заява про забезпечення позову розглядається Рівненським районним судом Рівненської області.

Обставини, встановлені при розгляді заяви, норми законодавства.

Предметом позову у даній справі є поділ спільного майна, яке є у користуванні відповідачки, а тому додаткових обмежень, крім неможливості його відчуження до набрання законної сили рішення по справі для відповідачки не існує, яка має можливість володіти та користуватися спірним майном.

Частиною 1 статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідачки на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №910/1200/20.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачки з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Висновки суду.

Позивач зазначає, що відповідачка має намір надати у платне користування третім особам житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 96,2 кв. м., житлова площа 65,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди відповідача.

Зважаючи на несумлінну поведінку відповідачки щодо відчуження автомобіля без згоди позивача, наступні дії відповідачки можуть бути непрогнозованими й щодо нерухомого майна. Тому від просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 96,2 кв. м., житлова площа 65,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060. Власник майна: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:017:0767, площею 0,0503 га, яка розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Великий Житин, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060. Власник майна: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо зазначеного вище майна (в тому числі передавати в користування третім особам).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець: АДРЕСА_2 ).

Відповідачка: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка: АДРЕСА_3 ).

Суддя Красовський О.О.