Справа № 128/5117/24
20 травня 2025 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді - Фанда О.А.,
за участю секретаря судового засідання Олексієнко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Вінниці цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
31 грудня 2024 року ТОВ «Санфорд Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У п.1.2. Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяці з дня укладення договору, а кінцевою датою повернення кредиту є 29 грпудня 2023 року. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена Сторонами у відсотках від суми Кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування.
Одночасно з укладенням Кредитного договору Клієнт уклав з ПрАТ "УАСК АСКА-ЖИТТЯ" договір добровільного страхування життя від 29/12/2021 року. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 7200 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. За умовами Кредитного договору, а саме п.2.1., Клієнт доручив Банку в дату надання Кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку Клієнта в сумі страхового платежу на користь страховика, згідно з укладеним договором страхування.
У подальшому Клієнт виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково. Згідно виписок по рахунку Клієнта, за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом, Клієнт сплатив Банку лише 6600 гривень. Останній платіж проведено 29 березня 2022 року. Строк повернення всієї суми отриманого кредиту та сплати всіх нарахованих Банком платежів за кредитом мав остаточно спливати в погоджену сторонами кінцеву дату повернення кредиту, а саме 29 грудня 2023 року.
Термін виконання зобов`язань Клієнта з погашення всієї заборгованість за Кредитним договором настав достроково 27 вересня 2023 року. Після вказаної дати Банк не здійснював нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредиту та не нараховував штрафні санкції.
У зв`язку із зазначеним, 27 вересня 2023 року сформувалася наступна заборгованість Клієнта перед Банком за Кредитним договором: залишок простроченого кредиту: в сумі 35 808,78 гривень; залишок прострочених комісій: в сумі 34 130,31 гривень, що разом становить 69 939,09 гривень і підтверджується виписками з рахунку Клієнта та розрахунком заборгованості, що здійснений Банком і доданий до даного позову. В подальшому сума заборгованості не змінювалась.
11 квітня 2024 року між AT «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САЕІФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) був укладений договір факторингу №11/04/24.
Увалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощено позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін).
Представник позивача ТОВ «САНФОРДКАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, однак, від нього надійшла заява, якою просив провести судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заперечень щодо винесенння заочного рішення не подавав.
Відповідно ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила. Правом на подання письмового відзиву на позов не скористалася.
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом розглянуто справу в заочному порядку.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.
Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.
У п.1.2. Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяці з дня укладення договору, а кінцевою датою повернення кредиту є 29/12/2023 року. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена Сторонами у відсотках від суми Кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування.
Згідно до п.2.1. Кредитного договору передбачено, що супровідними послугами, які придбаваються у зв`язку із укладенням договору є, зокрема, послуги Банку з розрахунково- касового обслуговування, в тому числі і ті, що надаються під час погашення заборгованості за Договором та послуги страхування, що надаються Клієнту на підставі окремого договору, що укладається між Страховиком та Клієнтом.
Одночасно з укладенням Кредитного договору Клієнт уклав з ПрАТ "УАСК АСКА-ЖИТТЯ" договір добровільного страхування життя від 29 грудня 2021 року. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 7200 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. За умовами Кредитного договору, а саме п.2.1., Клієнт доручив Банку в дату надання Кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку Клієнта в сумі страхового платежу на користь страховика, згідно з укладеним договором страхування.
В розділі 3 Кредитного договору сторонами узгоджено порядок погашення заборгованості за договором. Так, згідно з п.3.1-3.2 Кредитного договору зазначено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів - обов`язків платіж. У розділі 4 договору зазначений графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором, де визначена щомісячна сума платежу за кредитом, яка складається з суми кредиту, процентів за користування кредитом, та платежів за додаткові та супутні послуги (за ведення рахунку, розрахунково-касове обслуговування, комісія за надання кредиту, інші послуги банку, послуги страхування).
У подальшому Клієнт виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково. Згідно виписок по рахунку Клієнта, за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом, Клієнт сплатив Банку лише 6600 гривень. Останній платіж проведено 29 березня 2022 року. Строк повернення всієї суми отриманого кредиту та сплати всіх нарахованих Банком платежів за кредитом мав остаточно спливати в погоджену сторонами кінцеву дату повернення кредиту, а саме 29 грудня 2023 року.
Однак, у зв`язку з початком війни на підставі самостійного рішення Банку, як кредитора у кредитному зобов`язанні, з 01 березня 2022 року були запроваджені «кредитні канікули», умови яких передбачали перенесення строку платежів за кредитом на погашення суми основного боргу (тіла кредиту) на майбутні періоди. Тривалість «кредитних канікул» визначалась Банком індивідуально для кожного Клієнта і відображена у виписках по рахунках відповідача. Зокрема протягом строку дії «кредитних канікул» Банк: не здійснював операцію по нарахуванню і винесенню на прострочку щодо сум належних з Клієнта платежів на погашення основного боргу за договором; комісія і проценти за користування кредитом нараховувалась Банком і підлягали сплаті в строки, передбачені графіком погашення, що наведений у розділі 4 Кредитного договору, проте також не виносились на прострочку до закінчення строку «кредитних канікул».
З урахуванням наведеного вище, зазнав фактичних змін графік платежів Клієнта з повернення основного боргу (тіла кредиту). У зв`язку із тим, що протягом строку дії «кредитних канікул» Клієнт правомірно не сплачував кошти на погашення основного боргу, кінцевий строк виконання зобов`язань Клієнта перед Банком з повернення основного боргу продовжився і мав спливати не в дату закінчення строку кредитування, що була встановлена Кредитним договором, а пізніше - пропорційно строку тривалості «кредитних канікул», але лише за умови належного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за Кредитним договором.
Однак, Клієнт ні протягом строку «кредитних канікул», ні після його закінчення належним чином умови Кредитного договору не виконував і не сплачував всі узгоджені платежі на його погашення. У зв`язку з невиконанням Клієнтом своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк прийняв рішення вимагати дострокового погашення всієї заборгованість за (Кредитним договором, шляхом відправки ОСОБА_2 повідомлення на Основний номер телефону Клієнта, як це передбачено УДБО. Клієнт зобов`язаний в строк не пізніше 30 календарних днів з дня отримання зазначеного повідомлення Банку погасити заборгованість за Кредитним договором у повному обсязі. З урахуванням зазначеного, термін виконання зобов`язань Клієнта з погашення всієї заборгованість за Кредитним договором настав достроково 27 вересня 2023 року. Після вказаної дати Банк не здійснював нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредиту та не нараховував штрафні санкції.
У зв`язку із зазначеним, 27 вересня 2023 року сформувалася наступна заборгованість Клієнта перед Банком за Кредитним договором: залишок простроченого кредиту: в сумі 35 808,78 гривень; залишок прострочених комісій: в сумі 34 130,31 гривень, що разом становить 69 939,09 гривень і підтверджується виписками з рахунку Клієнта та розрахунком заборгованості, що здійснений Банком і доданий до даного позову. В подальшому сума заборгованості не змінювалась.
У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.
Згідно із частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст.1077, 1078 ЦК України установлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Таким чином, після підписання реєстру прав вимог до фактора перейшли всі права та обов`язки клієнта, як сторони, які виникли на підставі кредитного договору в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення договору факторингу. Договори факторингу на вимогу сторін чи зацікавлених осіб не визнані недійсними у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована.
11 квітня 2024 року між AT «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) був укладений договір факторингу №11/04/24.
Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості) відповідно до Реєстру Боржників згідно додатку №1.
Відповідно до п.7.1. Договору факторингу Фактор здійснює фінансування Клієнта шляхом купівлі у нього Права Вимоги. Розмір фінансування становить 5 400 004,00 гривень без ПДВ і був сплачений Фактором Клієнту, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 18 від 1 квітня 2024 року на суму 5 400 004,00 грн.
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на день відступлення права вимоги 11 квітня 2024 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
Розмір заборгованості Боржника/Відповідача підтверджується Розрахунком заборгованості від 10 квітня 2024 року та виписками по особових рахунках позичальника за період з дати укладення Кредитного договору і до дати відступлення права вимоги за таким договором.
Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 .
Наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредиту відповідачкою не спростовано, а також не доведено належними доказами відсутність такої заборгованості перед позивачем чи попереднім кредитором АТ «Банк Кредит Дніпро».
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми заборгованості підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання за вимогами про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК Україниз відповідача підлягає стягненню на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн.
Щодо вимог про відшкодування понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До матеріалів справи представником позивача надано ордер на надання парвничої допомоги, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 16 грудня 2024 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року.
При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), тобто склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі.
До позовної заяви представником позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат не долучено квитанцію про оплату позивачем коштів за оплату послуг адвоката.
З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що у відшкодуванні витрат на правничу допомогу необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.11,525,526,530,1050,1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 81, 95, 133, 137, 141, 247, 258-259,263-265,280-282 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Суддя О.А. Фанда