Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/63/21
Провадження № 2/376/27/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказала, щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3 , у віці 61 рік, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 01.06.2020 року, виданого та зареєстрованого виконкомом Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, за актовим записом № 2 від 01.01.06.2020 року.

ОСОБА_1 , є рідною сестрою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач, ОСОБА_2 , 1985 року народження, є племінником позивачки ОСОБА_1 та сином померлого ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Після смерті брата, при звернені до Сквирської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачка дізналася, що за заявою відповідача заведено спадкову справу (номер у спадковому реєстрі: 65975097, номер у нотаріуса: 170/2020) після померлого ОСОБА_3 .

Померлий ОСОБА_3 був розлучений із своєю дружиною, він залишив їй та синові: відповідачу по справі ОСОБА_2 , квартиру у АДРЕСА_2 та переїхав проживати у с. М.Єрчики.

ОСОБА_1 вказує, що весь час її покійний брат хворів, нікому не був потрібен, син не допомагав батькові, не доглядав його.

ОСОБА_3 доглядала позивачка, готувала йому їжу, прибирала.

З 17.01.2011 року по 24.01.2011 ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікування в хірургічному відділенні Сквирської ЦРЛ, 18.01.2011 року йому було проведено оперативне втручання «килорозтин». Відповідач по справі, навіть під час хвороби батька, ухилявся від надання йому допомоги і не давав грошей на придбання ліків, що зможуть підтвердити свідки.

Всі витрати за лікування були покладені на позивачку, на той час нею було сплачено 7 800 грн. Коли ОСОБА_3 перебував у важкому стані, відповідач (син спадкодавця) не навідував його та не цікавився станом його здоров`я. Відповідач приїздив до батька лише по гроші, бив, вчиняв сварки, викрав увесь металолом та речі, які міг продати.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 потрапив у лікарню, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Відповідач знову ж таки, ухилився від обов`язків сина поховати батька, провести поминальні обіди і т.д. Всі витрати були понесенні позивачкою ( в сумі 9 780 грн., що підтверджується копією накладної № 211 від 29.05.2020 року), позивачка похоронила брата, провела поминальні обіди, доглядає за могилкою, зберігає майно померлого.

На підставі вищевикладеного позивачка ОСОБА_1 звертається з даним позовом та просить суд:

Усунути ОСОБА_2 , 1985 року народження, від права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Гривачевська Лариса Миколаївна звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності та без участі позивачки, без застосування фіксації судового засідання, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 92).

Відповідач ОСОБА_2 та його представник Яковенко Анатолій Вікторович в судові засідання не з`явилися, відзиву на позовну заяву до суду не подавали, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.34,37,88), Довідками про доставку повідомлення про дату та час розгляду справи (а.с.82,83,89).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 223,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 (а.с.9), копією Свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 (а.с.10), копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, № Витягу 3 від 05.06.2020 року (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, у віці 61 рік, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 01.06.2020 року, виданого та зареєстрованого виконкомом Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, за актовим записом № 2 від 01.01.06.2020 року (а.с.7).

Відповідач, ОСОБА_2 , 1985 року народження, є племінником позивачки ОСОБА_1 та сином померлого ОСОБА_3 , що не заперечується сторонами.

З 17.01.2011 року по 24.01.2011 ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікування в хірургічному відділенні Сквирської ЦРЛ, 18.01.2011 року йому було проведено оперативне втручання «килорозтин», що підтверджується копією Довідки № 997 від 22.12.2020 року КНП Сквирської районної ради «Сквирська центральна районна лікарня» (а.с.14).

Відповідач по справі, під час хвороби батька, ухилявся від надання йому допомоги і не давав грошей на придбання ліків.

Копією Виписки із медичної карти амбулаторного хворого №137 від 22.12.2020 року (а.с.15) встановлено, що з 28.05.2020 року по 29.05.2020 року ОСОБА_3 перебував у терапевничному відділенні та ІНФОРМАЦІЯ_2 констатовано смерть ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що весь час її покійний брат хворів, нікому не був потрібен, син не допомагав батькові, не доглядав його. ОСОБА_3 доглядала позивачка, готувала йому їжу, прибирала. Вказане вище підтверджується заявою свідків ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 та ОСОБА_5 , АДРЕСА_4 , про те, що їм достеменно відомо, що ОСОБА_3 з 2011 року важко хворів (захворювання легеней та інші хвороби) проте ОСОБА_2 не надавав батькові допомоги в організації його побуту, в фінансуванні лікування батька, не надавав ніякої фінансової допомоги в закупці для нього продуктів харчування, в фінансуванні його побутових послуг (світло, газ, дрова). Свідки свідчать про те, що ОСОБА_2 неодноразово просив у свого батька ОСОБА_3 кошти на власні потреби та ухилявся від надання батькові допомоги в організації його щоденного життя. Заява посвідчена приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Климчук Л.П., зареєстровано в реєстрі 86,87 (а.с.95).

Всі витрати за лікування позивачка взяла на себе. Коли ОСОБА_3 перебував у важкому стані, відповідач (син спадкодавця) не навідував його та не цікавився станом його здоров`я, що знайшло своє підтвердження у заяві свідків (а.с.95).

Відповідач ОСОБА_2 ухилився від обов`язків сина поховати батька, провести поминальні обіди. Всі витрати були понесенні позивачкою, що підтверджується копією накладної № 211 від 29.05.2020 року (а.с.16,17)), позивачка похоронила брата, провела поминальні обіди, доглядає за могилкою, зберігає майно померлого.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування ( частини перша та третя статті 172 СК України).

За положеннями ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У постанові від 8.07.2018 № 390/1635/15-ц Верховний Суд дійшов таких висновків, що виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади).

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

У постановах Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі N 756/11676/16-ц, провадження N 61-34600св18, від 25 березня 2019 року у справі N 766/810/17, провадження N 61-37615св18, зазначено, що тлумачення норми частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

У постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 404/2163/16-ц, провадження N 61-15926св18, зазначено, що підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відзив на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 до суду не надавав, доказів, які б перешкоджати відповідачу надати допомогу батьку та забезпечити йому належні умови життя, із часу як той потребував сторонньої допомоги, відповідач суду не надав.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що поведінка відповідача щодо ненадання допомоги своєму батькові, який перебував у безпорадному стані була умисною, спрямованою на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій, а тому позов підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 2,4,12,13, 76,81, 223,247,258,259,263 265,351,352,354 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218, 1223,1258, 1261 ЦК України, ст. 172,202 СК України,Постановою Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 404/2163/16-ц, провадження N 61-15926св18, Постановою Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі N 756/11676/16-ц, Постановою Верховного Суду провадження N 61-34600св18, від 25 березня 2019 року у справі N 766/810/17, Постановою Верховного Суду від 8.07.2018 № 390/1635/15-ц, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Усунути ОСОБА_2 , 1985 року народження, від права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко