ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 травня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 732/1551/24

Головуючий у першій інстанції Бойко А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/872/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

із секретарем Піцан В.М.,

учасники справи: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2024 року (місце ухвалення м. Городня, дата складення повного судового рішення 18.11.2024) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування посилалось на те, що 26.05.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1211-9578 на наступних умовах: сума кредиту 15000,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 21 день, знижена процентна ставка 2,50 % в день, стандартна процентна ставка 3,00 % в день.

Відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо погашення кредиту та процентів, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 166680,86 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 17965,60 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 148715,26 грн.

Проте, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 71680,86 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 95000 грн.

У позові ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1211-9578 від 26.05.2023 у розмірі 95000 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 17965,60 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 77034,40 грн.

Рішенням Городнянського районного суду від 13.11.2024 позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1211-9578 від 26.05.2023 у розмірі 95000,00 грн, яка складається з: 17965,60 грн заборгованості по тілу кредиту та 77034,40 грн заборгованості за нарахованими відсотками. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, а саме: договір про відкриття кредитної лінії та додаткова угода до нього, оформлені та підписані сторонами в установленому законом порядку, документи про зарахування на рахунок позичальника визначених договором кредитних коштів, отже наявні підстави для стягнення заборгованості, яка відповідачкою не спростована.

Ухвалою Городнянського районного суду від 18.11.2024 виправлено описку у вступній і резолютивній частині рішення Городнянського районного суду від 13.11.2024, ухваленому у справі № 732/1551/24 (провадження № 2/732/469/24) за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Городнянського районного суду від 13.11.2024 і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

За доводами скарги, рішення судом першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, а його висновки не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування заявниця посилається, що 26.05.2023 був укладений кредитний договір № 1211-9578 на суму 15000 грн, 23.06.2023 була укладена додаткова угода на суму 5700 грн і нею вносились кошти для закриття кредиту у розмірі 3000 грн 29.05.2023, 1500 грн 01.06.2023, 4000 грн 11.06.2023.

Тому вважає, що загальна сума кредиту складає 20700 грн і враховуючи, що нею було внесено 8500 грн, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості складає 12200 грн, яка і підлягає стягненню.

Також за доводами скарги, в силу положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» та п. 61 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані виключно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем, а тому вважає, що позивачем протиправно нараховані відсотки.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи.

У поданому відзиві представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Мосійчук А.І. просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Городнянського районного суду від 13.11.2024 без змін. В обґрунтування посилається, що відповідачка підписала кредитний договір № 1211-9578 від 26.05.2023 відповідно до розділу 12 Договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, а позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, отже у кредитному договорі № 1211-9578 від 26.05.2023 сторонами було погоджено умови щодо розміру та строку кредитного договору і ОСОБА_1 погодилась з такими умовами шляхом підписання його одноразовим ідентифікатором. Крім того, зазначає, що відповідачка в загальній кількості два рази оформлювала кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що свідчить про обізнаність відповідачки з процедурою оформлення та виконання умов кредитного договору. Також за доводами відзиву, наданий до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідає вимогам Закону та узгоджується з умовами кредитного договору, та яким передбачено нарахування основного боргу, відсотків, суму платежу та залишок нарахованих і не погашених відсотків відповідачкою. Посилається, що відповідачка здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1211-9578 від 26.05.2023 шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором, що свідчить про прийняття укладеного кредитного договору. Як вказує заявник, після закінчення строку кредитування нарахування відсотків було зупинено, що підтверджується розрахунком заборгованості, в якому зазначено у графі «Ставка %» з 21.03.2024 0%. Тому вважає, що оскільки товариством не здійснювалось будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, тому відсутні порушення норм закону, що визначені п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Також заявник вказує, що оскільки кредитний договір та додаткова угода до договору були укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому відсоткова ставка у розмірі 3,00% встановлена на момент укладення договору та нарахована відповідно до умов чинного законодавства, а тому позивач має підстави для нарахування відсотків за ставками у розмірі 2,50% та 3,00% за період з 26.05.2023 по 20.03.2024.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання 21.05.2025 не з`явились, проте були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с. 201, 225, 227, 228).

21.05.2025 на електронну адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність (а.с. 232).

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання з урахуванням належного повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 26.05.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття кредитної лінії №1211-9578, за умовами якого Кредитодавець відкрив кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (а. с. 16-27).

Відповідно до умов договору сторони погодили, що сума кредиту 15000,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 21 день, комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту; знижена процентна ставка 2,50 % в день, стандартна процентна ставка 3,00 % в день.

Згідно умов договору, базовий період це проміжок часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у Договорі і визнана Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих у процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця.

Вказаний договір був укладений за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, з якими відповідачка була попередньо ознайомлена. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно із вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

За матеріалами справи, 23.06.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода до договору про відкриття кредитної лінії № 1211-9578 від 23.05.2023 (а. с. 65-66).

В пункті 1 додаткової угоди Кредитодавець і Позичальник підтвердили, що станом на момент укладення цієї додаткової угоди сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором не повернута та на момент укладення цієї додаткової угоди становить 12265,60 грн. Сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 3679,68 грн. Відповідно до п. 2.1. додаткової угоди Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 5700,00 грн. Дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит: 23.06.2023.

Пунктами 2.3., 2.4. додаткової угоди до договору сторони передбачили, що після надання Кредитодавцем Позичальнику у кредит додаткових грошових коштів, Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю суму грошових коштів у розмірі 17965,60 грн, яка складається з суми кредиту, яка була надана Позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї додаткової угоди, та суми додаткових грошових коштів, наданих Позичальнику у кредит на підставі цієї додаткової угоди (далі сума неповернутого кредиту). Позичальник зобов`язується повернути суму неповернутого кредиту у строки та на умовах, викладених у договорі, з урахуванням умов цієї додаткової угоди та сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених договором. Крім того, Позичальник підтверджує наявність власного зобов`язання перед Кредитодавцем сплатити несплачені проценти у строки та на умовах, викладених у договорі.

Перерахування позивачем кредитних коштів на картковий рахунок, вказаний відповідачкою в особистому кабінеті, підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (відповідачки)(а. с. 49).

З довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1211-9578 від 26.05.2023 убачається, що ОСОБА_1 були видані кошти за вказаним кредитним договором згідно із такою інформацією: дата платежу 26.05.2023 платіж № на рахунок НОМЕР_1 у сумі 15000,00 грн; дата платежу 23.06.2023 платіж № на рахунок НОМЕР_1 у сумі 5700,00 грн (а. с. 69).

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку станом на 11.07.2024 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором становить 166680,86 грн, з яких: 17965,60 грн прострочена заборгованість за кредитом; 148715,26 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, проте позивачем у зв`язку з прийняттям рішення про можливість застосування до Позичальника процедури лояльності для споживачів фінансових послуг позивача, було частково списано заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 71680,86 грн.

Тому, враховуючи викладене, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить стягнути з відповідачки заборгованість на загальну суму 95000,00 грн, яка складається з: 17965,60 грн простроченої заборгованості за кредитом; 77034,40 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

Крім того, кредитодавець відповідно до умов договору направив на адресу ОСОБА_1 повідомлення про наявність заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії та додаткової угоди від 23.06.2023 до договору (а. с. 64).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, зокрема, договір про відкриття кредитної лінії та додаткова угода до нього, оформлені та підписані сторонами в установленому законом порядку, документи про зарахування на рахунок позичальника визначених договором кредитних коштів, також за висновком суду, розмір заборгованості за договором та додатковою угодою до нього відповідачкою не спростований.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з`ясовані в обсязі, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють, враховує наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до укладеного кредитного договору № 1211-9578 від 26.05.2023, ОСОБА_1 отримала грошові кошти у розмірі 15000,00 грн строком на 300 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі: знижена процентна ставка 2,50% в день, стандартна процентна ставка 3,00% в день.

Додатковою угодою від 23.06.2023 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1211-9578 від 26.05.2023 сторони погодили надання додаткових коштів у кредит у розмірі 5700 грн.

Кредитний договір та Додаткова угода були укладені та підписані в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в мережі Інтернет та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідачки з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у кредит, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у кредит, Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті установи.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як убачається з матеріалів справи, кредитний договір та додаткова угода були укладені в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://creditkasa.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А8166 та Додаткової угоди А1291 (а.с. 16-27, 65-66).

Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладених в письмовій формі.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Доказів повернення кредиту у повному обсязі та сплати процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_1 матеріали справи не містять та відповідачкою не надано.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, кредитні кошти у повному обсязі не повернула.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на виконання умов кредитного договору для закриття тіла кредиту (20700 грн) нею були внесені кошти: 29.05.2023 3000 грн, 01.06.2023 1500 грн, 11.06.2023 4000 грн, тому загальна сума кредиту повинна складати 12200 грн, є необґрунтованими, оскільки позивачем була розрахована сума заборгованості за кредитним договором вже з урахуванням сплачених відповідачкою коштів.

Вбачається, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості виключно за простроченими до оплати відсотками за користування кредитом, за період з 23.06.2023 по 20.03.2024, в сумі 77034,40 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/95/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Відповідно до п. 4.6. Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).

Згідно п. 4.4. Договору базовий період сплати відсотків складає 21 календарних днів та починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальник у поточному Базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного Базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору.

Відповідно до п. 4.5. Кредитного договору сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду. Проценти за користування Кредитом вважаються сплаченими з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця. Позичальник підписанням цього Договору підтверджує та розуміє, що після ініціювання Позичальником переказу коштів з власного рахунку на рахунок кредитодавця проходить певний час до моменту зарахування сплачених Позичальником коштів на рахунок Кредитодавця, а також те, що ризики того, що сплачені Позичальником кошти можуть надійти на рахунок Кредитодавця із затримкою, несе Позичальник.

Згідно п.п. 5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю отриманий кредит та нараховану Кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована Кредитодавцем) не пізніше ніж в останній календарний день Строку кредитування, вказаного у п. 4.8. цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у попрядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідачки за Кредитним договором по нарахованим та несплаченим процентам, станом на 11.07.2024 становить 148715,26 грн, за період з 26.05.2023 по 20.03.2024, що нараховані відповідно до умов Кредитного договору, проте позивачем була застосована Програма лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 71680,86 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 95000 грн, з яких: 17965,60 грн прострочена заборгованість за кредитом, 77034,40 грн прострочена заборгованість за нарахованими відсотками.

Заперечуючи щодо суми заборгованості відповідачкою не надано ні суду першої, ні апеляційної інстанціям свій розрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити, чи інший доказ про неправильне нараховання процентів за користування кредитними коштами.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачки відсотків за кредитним договором № 1211-9578 від 26.05.2023 у визначеному позивачем розмірі.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого нарахування процентів позивачем та не врахування судом першої інстанції положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» та п. 61 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», не можуть бути підставою для скасування рішення суду, враховуючи наступне.

Згідно із частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (надалі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України пунктом 18.

Зокрема, вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також, Законом № 2120-IX доповнено розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 61.

Вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті.

Також встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем нарахована заборгованість за відсотками у розмірі 77034,40 грн за період з 26.05.2023 по 20.03.2024, позивачем здійснювалося нарахування лише по процентам за користування кредитом згідно умов Кредитного договору, тобто інших нарахувань, у тому числі неустойки за порушення строків виконання зобов`язання, позивач не здійснював.

Відповідачкою не надано та матеріали справи не містять належних доказів того, що заявлені позивачем 77034,40 грн є неустойкою чи будь-яким іншим видом відповідальності за прострочення виконання боргового зобов`язання.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У розділі 8 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за неналежне виконання кредитного договору, однак позивач не нараховував відповідачці інших платежів, що визначені в п. 5 ч. З ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст. 625 ЦК України за неналежне виконання умов Кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

Отже, враховуючи, що умовами кредитного договору сторони встановили строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (26.05.2023) по дату повернення кредиту (20.03.2024), то відсотки у розмірі 77034,40 грн є відсотками, нарахованими у межах погодженого сторонами строку кредитування, та є не штрафними санкціями за порушення зобов`язання з повернення кредиту.

З огляду на викладене, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення і, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Заявлені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вимоги про стягнення судових витрат задоволенню не підлягають, враховуючи, що рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає залишенню без змін.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Крім того, оскільки ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21.04.2025, на підставі ч. 4 ст. 359 ЦПК України, зупинено дію рішення Городнянського районного суду від 13.11.2024, тому дія цього рішення підлягає поновленню.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2024 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2024 року у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.05.2025.

Головуючий Судді :