РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

22 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 556/185/25

Провадження № 22-ц/4815/829/25

Рівненський апеляційний суд в складі судді Гордійчук С.О., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лазаревича Д.В. на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 березня 2025 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 березня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитним договором задоволено.

Не погодившись з означеним рішенням суду, 25 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Лазаревич Д.В. подав апеляційну скаргу, де заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору за апеляційне оскарження судового рішення, покликаючись на положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

В обгрунтування клопотання вказує, що сума судового збору за апеляційне оскарження судового рішення перевищує 5% розміру його річного доходу за попередній календарний рік, який складає 0 гривень за 2024 рік, що підтверджується доданою до апеляційної скарги довідкою про доходи з Пенсійного фонду форми ОК-5.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Між тим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року № 71731/01, § 44).

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути: документи про рівень доходу; документи про заборгованість перед іншими особами, наприклад за комунальні послуги; документи про стягнення заборгованості у межах виконавчого провадження; документи про наявність утриманців; довідка про склад сім`ї; банківські документи про відсутність на рахунку коштів; довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

З поданої адвокатом відомості вбачається, що загальний річний дохід ОСОБА_1 за 2024 рік становить 0 гривень, що підтверджує, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу.

Разом з цим, апеляційний суд зауважує, що сама по собі інформація про розмір доходів, які підлягають оподаткуванню та обліковуються органами ДПС, не може свідчити про скрутне матеріальне становище заявника.

Разом з цим, скаржником не надано будь-яких інших доказів на підтвердження вказаної заяви, зокрема, доказів на підтвердження того, що відповідач не має доходу, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, скаржнику слід сплатити судовий збір в розмірі 3633 гривні 60 копійок (2422,4х150%), за такими реквізитами: рахунок для зарахування надходжень по коду класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір" (Державна судова адміністрація України, 050): Рахунок отримувача: UA0017527, Отримувач: ГУК у Рівен.обл/Рівнен.міс.тг/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат), МФО: 899998.

При заповненні платіжного документа у графі "код" платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою зазначається ідентифікаційний код, у разі його відсутності в зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

У призначенні платежу платник судового збору повинен вказати "Судовий збір за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ".

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Окрім того, адвокатом в апеляційній скарзі не порушено питання про поновлення строку апеляційного оскарження на судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Частиною 2 ст. 354 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Лазаревич Д.В. вказує, що відповідач копію оскаржуваного рішення не отримував, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження рішення необхідно обчислювати з дати виготовлення повного тексту рішення, а саме з 25.03.2025 року.

Отже, строк на апеляційне оскарження рішення обраховується з 26 березня 2025 року та закінчується 24 квітня 2025 року. Однак, апеляційна скарга подана 25 квітня 2025 року (відповідно до відомостей зазначених на конверті) поза межами вказаного вище строку. Поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу, в розумінні статті 127 ЦПК України, оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Отже, встановлення процесуальних строків передбачено законом з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Зазначені висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 204/2113/14-ц, від 25 листопада 2020 року у справі № 2-9436/2007, від 17 листопада 2021 року у справі № 2-517/07.

За наведеного, скаржнику слід вказати поважні причини пропуску процесуального строку та надати належні та допустимі докази на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Лазаревича Д.В. про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 березня 2025 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із викладенням поважних причин пропуску останнього та оригінал квитанції про сплату судового збору надати Рівненському апеляційному суду в зазначений строк.

У випадку невиконання вимог ухвали в зазначений строк апеляційну скаргу буде визнано неподаною і повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Гордійчук С.О.