Справа №751/6482/24
Провадження №2/751/102/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

Суддя секретар Лібстер А. С. Рак Я. М.

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 751/6482/24
за позовомОСОБА_1
до відповідачів треті особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 від імені якої діє законний представник - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1
провстановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
учасники справи та представники:
позивачка представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5
відповідачка представники відповідачів третя особаОСОБА_2 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою посилаючись на те, що з 01 липня 2016 року проживала із ОСОБА_9 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу і по день зникнення його без вісті, позивачка вела з ним спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, в інших шлюбах ні позивач, ні ОСОБА_9 на час спільного проживання не перебували. ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання в районі села Побєда, Покровського району, Донецької області, ОСОБА_9 зник безвісти. Встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу необхідно позивачці для отримання виплат, пільг та компенсацій як дружині зниклого безвісті військовослужбовця. Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_9 , яка також претендує на отримання виплат, пільг та компенсацій як мати зниклого безвісти військовослужбовця. Відповідач ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_9 та теж претендує на отримання виплат, пільг та компенсацій як неповнолітня дитина зниклого безвісти військовослужбовця.

Позовна заява надійшла до суду 19.07.2024. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 28 серпня 2024 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 25.09.2024, яке відкладалось у зв`язку з витребуванням документів, клопотанням про відкладення підготовчого засідання та відключенням світла в приміщенні суду на 17.10.2024, 29.11.2024 та на 26.12.2024 відповідно. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Допитана у якості свідка ОСОБА_10 показала у судовому засіданні, що з позивачкою ОСОБА_11 знайома добре. Вони є сусідами, відносини дружні. З відповідачами також знайома, відносини нормальні. Вона проживає в с. Анисів із 1976 року, а з 1990 року проживає поруч з ними навпроти їх дому. Приблизно з 2016 року вони почали приїжджати в с. Анисів, ОСОБА_19 та ОСОБА_12 . Не кожного дня вони там жили, ОСОБА_12 періодично був на службі, тож постійно приїжджали на день або кілька днів. ОСОБА_13 привозили з собою ще сина позивачки ОСОБА_14 . Будинок належить ОСОБА_15 за даруванням. Будинок житловий, усередині зроблений ремонт, хоча вона до них у хату не ходила. ОСОБА_15 до неї ходив, допомагав постійно. На вулиці вони утеплили, обклали, утеплили хату. Господарства в них не було. Нормальний двір, коли ОСОБА_16 приїжджала, давала бензин сусідам, то вони потім косили траву. У них був виноград та квіти, города свого не було. Крім, ОСОБА_11 , інших жінок вона там не бачила. Коли вони приїжджали разом, то бачила, що до них і друзі приїжджали, шашлики жарили. ОСОБА_14 , син ОСОБА_17 постійно приїжджав з ними, з її онуками грався. ОСОБА_15 бережно відносився до ОСОБА_11 , називав її «моя ОСОБА_18 ». ОСОБА_15 був трохи шебутний (бедовий) міг схватити мотоцикл і поїхати. Було таке, що ОСОБА_16 сама приїжджала в село на день, але було таке, що і ночувала, потім їхала назад. Вони ходили по селу у двох - ОСОБА_19 та ОСОБА_12 і дитина з ними гуляла. ОСОБА_13 , що вони на маршрутці приїжджали і на машині разом. Їй дзвонила відповідачка ОСОБА_20 ОСОБА_12 і просила, щоб вона не йшла свідком зі сторони позивачки до суду. І до і після зникнення безвісти ОСОБА_12 , вона не бачила щоб приїжджала його мати у село.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_21 повідомив у судовому засіданні, що з позивачкою знайомий, відносин ніяких, до цього моменту він думав, що ОСОБА_22 є дружиною ОСОБА_23 , що вони розписані. З колишньою дружиною ОСОБА_12 він не знайомий, ніколи її не бачив. Він його маму бачив один раз давно, дуже давно. Фактично з відповідачами не знайомий, відносин ніяких. З того, що він чув і, що бачив, дійсно може повідомити, що ОСОБА_16 з ОСОБА_12 мешкала разом близько 10 років, спільно виховували дитину. Приїжджав до них, в с. Анисів, бачив на власні очі. Те, що вони разом проживали в будинку не бачив, а бачив їх саме на вулиці. ОСОБА_12 дуже часто приїжджав в с. Анисів, цей будинок йому залишився від бабусі і у вільний від служби час, постійно проводив там час, йому подобалось приїхати, і по лісу походити. Близько 20 років знайомий з ОСОБА_12 , з 2002-2003 року, вони проходили разом службу у внутрішніх військах і займалися спортом. ОСОБА_12 був срібним призером по боксу свого часу. Він особисто в сімейні стосунки ОСОБА_12 не вмішувався, в нього з ОСОБА_12 були лише військові відносини, товариські. Він просто бачив дитину, думав, що це навіть його син, ніколи у «душу» не ліз з зайвим питаннями. ОСОБА_12 був людиною скритною, особистого з свого життя ОСОБА_12 не повідомляв. Коли він відновлював свій будинок у селі Количівка, це по дорозі як на ОСОБА_24 , то він постійно заїжджав до нього, і постійно бачив, що в його машині сиділа ОСОБА_16 , він думав що це його дружина. Вони стали близько з ним спілкуватися тільки після повномасштабного вторгнення. ОСОБА_12 постійно відновлював будинок, постійно заїжджав до нього, казав що переводиться і до поки він не поїхав в «останнє» своє відрядження. Він бачив дитину, ОСОБА_12 люблячі до неї відносився, вона у нього біля ноги стояла, тримала його за руку. Він думав це син ОСОБА_12 , а справді то позивачки дитина була. Знаючи ОСОБА_12 , то він би чужу людину у себе в машині не возив та ще і на дачу. Жив ОСОБА_12 у місті, а туди приїжджав постійно, у вільний свій час. Після кожного свого наряду він їздив село, і декілька разів бачив ОСОБА_18 з ОСОБА_12 у машині, це була « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». У цій машині висить його амулет, він його віддав ОСОБА_12 у «останнє» відрядження. Неодноразово чув від ОСОБА_12 , що йому потрібна тиша, це буде для ОСОБА_12 як дача, ось чому він і зрозумів, що основне житло у нього є у місті, він його намагався відновити, зробити якісь ремонтні робити. Він бачив, коли вже приїжджав в ОСОБА_24 , який будинок був до цього, тобто у занепаді, а ОСОБА_12 його майже відремонтував. Як він зрозумів у ОСОБА_12 були дуже важкі відносини з мамою - відповідачкою, вони характерами, не сходились. ОСОБА_12 йому нічого не пояснював, що відбувається, але про маму в нього такого не було любовного відношення як до матері. Зазначає, що коли ОСОБА_12 поїхав у своє «останнє» відрядження, то дружини номер записав йому, а не матері. По слухам, так як села поруч знаходяться, його мати вже ділить його будинок і хоче забрати його. Це люди розповідають. Дуже багато інформації він отримав в селі. На саму територію будинку, подвір`я він до ОСОБА_12 в ОСОБА_25 не заходив. Він знає лише зі слів ОСОБА_12 , в якому стані був будинок. Йому здавалось, що колишній дружині потрібні були від ОСОБА_12 тільки гроші, у них якось так не склалось. Він знає, що ОСОБА_12 мешкав у місті, адреси він не знає.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_26 в судовому засіданні повідомив, що з позивачкою знайомий, відносини нормальні, добрі, сусідські. З відповідачами знайомий, знає ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_23 , а ОСОБА_27 це донька його. З ними (відповідачками) відносин ніяких. Знає, що коли дядько та баба померли, цей дім в ОСОБА_25 достався ОСОБА_12 у спадок. ОСОБА_12 жив із першою дружиною ОСОБА_28 , вони років десь до 10-ти прожили разом, у них народилась дитина, ну а потім розвелися. Після цього він сам трохи пожив в селі Анисів, може рік. Він з ОСОБА_12 з дитинства там жив та знають один одного. Щось у ОСОБА_12 із колишньою дружиною сталося у місті, що ОСОБА_12 переїхав жити до села. Жили разом до моменту поки не розлучилися у 2012 чи 2013 році, він точно не пам`ятає. Як почав жити сам, та ОСОБА_12 почав випивати, і потім мати перетягнула його до міста. За домом приїжджав наглядав, а потім вже з 2016 року, він казав, що вже будемо бачитися більше з тобою. Він до мене постійно заходив, казав, що переїжджає у село, що він вже не сам, познайомився з дівчиною, і казав, що будемо тепер жити з нею разом. Це виявилася ОСОБА_16 і вони приїхали жити. ОСОБА_29 вони разом поки ОСОБА_12 не пропав. Він був у дворі ОСОБА_12 , у гаражі, а в будинок він не заходив. На вихідні ОСОБА_12 та ОСОБА_19 приїжджали з дитиною позивачки, у будні дні без дитини приїжджали, гуляли по селу разом. Жили вони в селі, поки ОСОБА_12 не перейшов у ТРО, у нього був графік 8 днів працює, 4 вдома. Коли ОСОБА_12 не було у ці дні служби, на вихідні приїжджала ОСОБА_16 із дитиною, а серед неділі, один чи два рази, вона приїжджала сама, дивилася за домом. За час, який вони прожили разом, придбали машину (Шкоду) десь у 2020 році та мотоцикл десь у 2022 чи у 2023 році. Вони жили як повноцінна родина, тому що вони були постійно разом, як він бачив. Коли ОСОБА_12 зник, то мати почала вже майно ділити, кому що і що дістанеться. Приїхали всією родиною, зламали замки в хату, тому що на той момент, що у ОСОБА_30 були ключі від хати. ОСОБА_12 кохав ОСОБА_18 , по телефону ласкаво називав. Відносини між ними були як між чоловіком і дружиною. ОСОБА_12, коли від`їжджав, залишив йому мотоцикл на зберігання, так як нікуди його було подіти. 11 вересня йому дзвонить сусід, і каже що в нього під двором стоїть ОСОБА_31 - відповідачка з якимось чоловіком стоїть. Він спитав у відповідачки що вона хотіла, вона каже йому що хоче щоб він йшов до них свідком. Він їй сказав, що свідком до неї не піде, і буде свідком зі сторони ОСОБА_11 . Приходила колишня дружина ОСОБА_12 , хотіла забрати мотоцикл, він не віддав, сказав, що документи на нього знаходяться у ОСОБА_19.

Допитана у якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що в неї був син ОСОБА_9 , який мешкав із нею за адресою АДРЕСА_1 . Дуже давно у 2014 році, він розлучився зі своєю дружиною ОСОБА_28 . З позивачкою ОСОБА_32 вона знайома, вона була подружкою її сина. Вони не проживали як чоловік і дружина. Син її проживав вдома. ОСОБА_19 у них не проживала ніколи, не була у них вдома, вона не була дружиною сина. У ОСОБА_12 дійсно є хата в селі Анисів, але він там не проживав. Останнім часом часто туди їздив. Хата там була така, як дача, там ніхто не проживав. Син допомагав їй, давав гроші на продукти, сплачував комунальні послуги. Вона була в с. Анисів у сина, але не часто, її здоров`є не дозволяло. Вона туди їздила наводила порядок по можливості. ОСОБА_12 сам не вбирав там. Останній раз, напевно була там перед війною, також в період війни також була, їздила на кладовище вбирати. У ОСОБА_12 була машина, але вона не знає яка сама. Особисто вона ніяких заяв в поліцію не писала, такого не пам`ятає. За всі 8 років, вона зверталась до ОСОБА_33 тільки по роботі, і ОСОБА_19 була для неї чужою людиною. Із сином у неї були тісні стосунки. У ОСОБА_11 був доступ, були ключі до будинку і гаражу в Анисові. Писали заяву на неї в поліцію, щоб ОСОБА_34 віддала ключі від хати. В будинку куди їздив в село ОСОБА_12 є світло, вода була, але з часом вода зникла. Дійсно їм довелося змінювати замки в будинку, бо вони не могли зайти в нього. Вона не хотіла, щоб ОСОБА_12 їздив до села, вона хотіла, щоб він жив із нею у місті. Він не міг залишити ОСОБА_35 документи на машину, бо все що в нього є він відписував своїй доньці. Не могла контролювати з ким спілкувався її син. Взагалі, то він зустрічався з різними жінками. Вона за своїм сином повністю доглядала, все робила для цього, і прала і прибирала за ним, і їсти готувала, можна сказати, що він постійно знаходився із нею.

Допитана у якості свідка ОСОБА_36 в судовому засіданні повідомила, що з позивачкою та відповідачкою ОСОБА_2 знайома добре. З відповідачкою ОСОБА_37 практично рідня, а ОСОБА_38 , більше як була з ОСОБА_12 . ОСОБА_12 є її троюрідним братом, вони з ним виросли разом. З ОСОБА_12 вони спілкувалися, він приїжджав до них у гості в с. Анисів, і вони до нього. Вони його проводжали до армії. Він був перший раз одружений, офіційно був у шлюбі із дружиною ОСОБА_28 ( ОСОБА_39 ), і у них була донька ОСОБА_40 . В селі ОСОБА_24 спочатку проживав ОСОБА_12 і ОСОБА_28 , у звичайному сільському будинку, в якому вони робили ремонт, прилаштовували його. Вони не використовували землю як для городу, а в будинку вони все робили, провели воду. Вони там мешкали до моменту розлучення. Вона в сімейні справи ОСОБА_12 не лізла. Потім, після розлучення, у будинку ОСОБА_12 проживав один, але з певного періоду, десь з 2017 року, на вихідних, могла приїжджати ОСОБА_41 . ОСОБА_12 не називав прямо її дружиною, просто називав ОСОБА_42 . З її будинку не видно будинок АДРЕСА_2 , тому вона не могла бачити коли саме приїжджала ОСОБА_19 . ОСОБА_19, бувало, зі своєю дитиною приходила на дитячий майданчик біля їх дому. Коли ОСОБА_12 жив із своєю дружиною ОСОБА_28 , то вона приходила неодноразово до них, коли він був з ОСОБА_43 , то не була там жодного разу. Вона знає, що ОСОБА_15 був дуже шебутний, але він відносився до офіційної документації, дуже серйозно. ОСОБА_12, на її думку сприймав ОСОБА_44 більше як співмешканку, тобто жити з нею без зобов`язань.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_45 в судовому засіданні повідомив, що з позивачкою та відповідачкою знайомий добре, відносини сусідські. Він живе в ОСОБА_25 постійно, на тій же вулиці Лісовій, де і проживав ОСОБА_46 . Він там жив не постійно, побув і поїхав. ОСОБА_47 він бачив в машині, була разом з ним, і бувало повз двір проходила. З ОСОБА_12 вона не постійно приїжджала, бувало, що ОСОБА_12 сам приїжджав. На його думку, в селі вона не жила, а може і жила, але він один раз її бачив, щоб вона по селу ходила і більше не бачив. Його двір знаходиться на відстані 300 - та метрів від дому ОСОБА_12 , з його будинку не видно, що відбувається у ОСОБА_2 будинку. Якщо він проходив повз їхнього двору, то ОСОБА_12 сидів сам, в середину він не заходив, не бачив там ОСОБА_48 . Він не спілкувався із ОСОБА_12 на тему ким йому приходилась ОСОБА_49 . В ту сторону, де жив ОСОБА_12 він взагалі рідко ходить. ОСОБА_50 - ОСОБА_31 іноді приїжджала також до будинку.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_51 в судовому засіданні повідомив, що з позивачкою не знайомий, з відповідачкою ОСОБА_2 знайомий. Відносини нормальні, сусідські. Він мешкає весь час в с. Анисів. Він дуже добре знав сім`ю ОСОБА_52 , матір, батька, його сина. Його син дружив з ОСОБА_53 . ОСОБА_12 був у шлюбі, потім з дружиною ОСОБА_54 ( ОСОБА_39 ) вони розійшлися, як звуть їх доньку не пам`ятає. Мешкав ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 . Будинок був придатний для життя ще до 2022 року. ОСОБА_12 його утеплив, обклав, вікна поставив, але сарай був не придатний. Один раз тільки бачив ОСОБА_48 , коли вона їхала з ОСОБА_12 в автомобілі і зупинились біля магазину, він бачив що жінка сиділа в машині, і більше він її не бачив жодного разу. Не може сказати, що в будинку ОСОБА_12 якась жінка проживала, там на подвір`ї дебрі були, що скоро вовки могли завестися. На території ж видно, що хата обкладена, він вважає що будинок придатний для проживання. Квіточок там не було, один бур`ян, сарай падає, нічого практично не обгороджено.

Допитана у якості свідка ОСОБА_55 в судовому засіданні повідомила, що позивачку бачить вперше, а відповідачка ОСОБА_56 приходиться їй рідною сестрою. До 2018 року вона проживала в селі Анисів. ОСОБА_2 купила квартиру і вона проживає разом з нею в місті Чернігові. ОСОБА_57 у селі весь час не проживав. Він проживав тільки з першою дружиною, він жив у матері. Вона не знає, коли вони познайомились з ОСОБА_43 . До 2018 року вона ОСОБА_58 не бачила, не знала хто це така. ОСОБА_12 казав, що є жінка, хоча не жінка, а подруга скоріш за все. Вони були в селі тільки на вихідних. Вона заходила в будинок в селі Анисів куди приїздив ОСОБА_12, не раз була. Як з`їхала перша дружина так усе і залишилось, нічого там не зроблено, він виглядає як дачний будинок, а то і ще гірше. Не розуміє як там можна жити спільним життям, чоловіку і жінці. Він ніколи не приводив до них ОСОБА_48 і не знайомив з нею. Останній раз у кінці 2023 року, коли вона лежала у лікарні, ОСОБА_12 приходив, казав що він на село поїде, у нього там і гараж і будинок. Було таке, що у нього гараж там обікрали, після того він вже почав наглядати, частіше їздити. В його будинку було брудно, по столах все розкидано, ліжко не заслане, на кухні безлад. З дружиною ОСОБА_28 він облаштовував будинок газоблоками, цеглою. Вже потім він зробив стяжку і робив фундамент. У ОСОБА_12 є дитина і вона перебуває зараз у Житомирській області. Їй відомо що ОСОБА_15 аліменти сплачує дитині. Коли була перша дружина, то його мати приїжджала в будинок, а вже після, то не пам`ятає, щоб вона там була, можливо кілька раз приїжджала, але в неї вже не було такого здоров`я, щоб туди їздити. З періоду зникнення ОСОБА_12 , вона і старша сестра їздили до того будинку, і знімали покази лічильників, щоб передати ОСОБА_59 . До його зникнення, він сам сплачував всі комунальні послуги.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_60 в судовому засіданні повідомив, що з позивачкою не знайомий, з відповідачкою ОСОБА_61 знайомий, вона є сестрою його матері. Вона для нього рідна тітка. Він на даний момент проживає в Чернігові, раніше мешкав в селі Анисів до 2020 року, в 2021 рік вже менше, і з 2022 року вже зовсім не жив. З 2013-2014 року в селі Анисів, він приглядав за будинком ОСОБА_12 з того моменту, коли він розлучився з дружиною ОСОБА_28 ( ОСОБА_39 ) і пішов в АТО. Наглядав, щоб не було крадіжок, щоб було все замкнуто і зачинені двері. Були випадки крадіжок, залазили в гараж, рік не пам`ятаю, це було саме в період його відсутності. ОСОБА_12 вів такий образ життя, що були проблеми з алкоголем, і сідав за кермо в стані алкогольного сп`яніння, він його витягував і сідав сам. ОСОБА_44 він бачить вперше. Разом з ОСОБА_62 в селі не бачив, дитини з ним не було, він не бачив. В будинку ОСОБА_12 був може в 2016 році, коли була аварія з ОСОБА_12 . Будинок не призначений для проживання, тому що після ОСОБА_28 , його колишньої дружини, як усе залишилось так воно і було. Навколо будинку там були суцільні хащі, не пролізти, не долізти ніяк неможливо. Йому відомо, що коли ОСОБА_12 із ОСОБА_28 розійшлись, то вони домовились, що ОСОБА_12 це все перепише на дитину. Це була їхня умова, бо ОСОБА_28 багато чого вкладала свого. На скільки він там бачив, тільки ОСОБА_28 там все робила. Останні роки він підтримував спілкування із ОСОБА_12 . Зустрічались вони з ним більш у ОСОБА_25 , розмовляли зазвичай за роботу, де служив, чому в село приїхав, надовго чи ні і все. В той будинок в ОСОБА_25 , час від часу приїжджав ОСОБА_12 , але постійно він там не жив.

Допитана у якості свідка ОСОБА_64 в судовому засіданні повідомила, що з позивачкою знайома, відносин ніяких. З відповідачкою також знайома, вона є її рідна тітка, відносини нормальні. До 1994 року мешкала в селі Анисів, після постійно мешкає в Чернігові. ЇЇ двоюрідний брат - ОСОБА_9 жив і в селі Анисів і в Чернігові. В Чернігові жив з мамою зі своєю, а в село їздив з ОСОБА_43 і з її сином ОСОБА_14 . Вона не знає з якого періоду вони починали зустрічатись. Вона раніше жила в Чернігові поряд із ОСОБА_12 , до тих пір вони спілкувалися, заходили один до одного, а потім вона переїхала в інший район і тоді спілкувались тільки по телефону. ОСОБА_12 зробив заповіт на дитину свою, приніс і віддав їй, сказав, що хай буде у неї, як раз напевно тоді, коли він розвівся із жінкою своєю, десь 2013-2014 рік. Вона питала у нього може він з ОСОБА_18 розпишуться і куплять квартиру в Чернігові, щоб жити разом, на що він мені сказав, що він хоче жити в селі, його тягнуло в село, а ОСОБА_19 в село не хоче, а він не хоче у місті. Більше вона в нього нічого не питала. Вона постійно як йому не зателефонує спитати де він, нащо відповідав, що він в селі, тож я запитувала з ким, відповідав, що сам. Вона тільки один раз бачила її біля їх будинку, і ще раз бачила на « Валу » у Чернігові, пройшлися, і все більше її не бачила. Вона точно не пам`ятає, як вона познайомилася з ОСОБА_43 , ОСОБА_12 просто її представив як свою дівчину, сказав звати ОСОБА_18 і в неї є син ОСОБА_14 . Просто ОСОБА_12 сам по собі шебутний такий і вона думала, що якщо в нього появиться сім`я, то він трохи остепениться і буде все нормально.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили її задовольнити, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилались на доводи, викладені у позовній заяві. Позивачка додатково повідомила, що вона разом проживала у зазначений в позові період із ОСОБА_9 , скільки це дозволяло їх мешкання разом, враховуючи його військову службу. ОСОБА_9 не любив фотографуватись, тому у них фактично і немає сумісних фото.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, стверджує, що позивачка не проживала із її сином, вони лише могли зустрічатись і ніякого спільного господарства та спільного життя у них не було.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Святная О.В. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, враховуючи, що позивачка не довела що у вказаний період вона спільно мешкала із ОСОБА_9 і належних умов для проживання у них у вказаному будинку в селі не було.

Представник відповідача ОСОБА_3, від імені якої діє її законний представник ОСОБА_4 , адвокат Антонова О.В. у судовому засіданні також просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, враховуючи, що обраний спосіб захисту прав позивачкою є невірним і жодних юридичних наслідків не має. Крім того, жодними доказами не доведений факт спільного проживання позивачки із ОСОБА_9 у зазначений період.

Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву, щодо розгляду справи за їх відсутності (т.1, а.с.91)

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 у судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду, додатково повідомив, що не володіють інформацією з приводу факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, так і доказами на спростування цього факту. На теперішній час жодні виплати з приводу зникнення солдата ОСОБА_9 не здійснюються.

Заслухавши у судовому засіданні доводи сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першої та другої статті 21 СК України визначено: шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Статтею 315 ЦПК України встановлено: суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в порядку позовного провадження при наявності спору про право цивільне.

Судом встановлено, що з паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вбачається, що його місце проживання зареєстроване 09.09.2003 за адресою: АДРЕСА_3 (т.1, а.с.7, 7 зворот).

Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.04.2014 шлюб між ОСОБА_66 та ОСОБА_9 розірвано (т.1, а.с.9).

Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.04.2015 шлюб між ОСОБА_67 та ОСОБА_1 розірвано (т.1, а.с.8, 8зворот).

Відповідно до Витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_9 зареєстровано право приватної власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.10).

Відповідно до копії договору дарування від 17.06.2004 ОСОБА_68 подарувала ОСОБА_9 житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_2 (т.1, а.с.11).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_9 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2 (т.1, а.с.12).

06.04.2024 на ім`я ОСОБА_2 начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 було видано сповіщення сім`ї № 19 про те, що її син - штаб-сержант ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , прийнятий на військову службу за контрактом 10.03.2020, зник безвісти 04.04.2024 року під час виконання бойового завдання (т.1, а.с.13).

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань слідує, що за заявою ОСОБА_2 , по факту безвісті її сина військовослужбовця ОСОБА_9 , було зареєстровано кримінальне провадження № 0001153 від 09.04.2024 року (т.1, а.с. 14).

Згідно з Витягом із Наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 27.03.2024 штаб-сержант ОСОБА_9 виконував бойове завдання, 04.04.2024 ворог здійснював штурмові дії поблизу н.п. Побєда, Покровського району, Донецької області, підчас стрілецького бою з ворогом отримав множинні кульові поранення, які несумісні з життям, евакуювати штаб-сержанта ОСОБА_9 не має можливості, в зв`язку з веденням активних бойових дій, штаб-сержанта ОСОБА_9 , командира зенітного ракетного відділення зенітного ракетного-артилерійського взводу роти вогневої підтримки в/ч НОМЕР_1 , вважати таким як безвісти зниклий (т.1, а.с.15).

З роздруківки банківської виписки UKRSIBBANK вбачається, що за період з 26.10.2021 по 27.10.2021, з 25.11.2021 по 29.11.2021, з 10.12.2021 по 16.12.2021, з 04.01.2022 по 05.01.2022, з 19.01.2022 по 21.01.2022,з 27.03.2022 по 29.03.2022, з 15.04.2022 по 18.04.2022, з 23.06.2022 по 27.06.2022, з 08.09.2022 по 12.09.2022 ОСОБА_9 перераховував на картковий рахунок позивача ОСОБА_1 грошові кошти, періодичністю приблизно один раз на місяць (т.1, а.с.18,19-20,21,22,23,24,25,26-27,28-29).

З наданих платіжних документів вбачається, що ОСОБА_1 сплачувала за послуги компанії ТОВ «ОСНОВА - ТВ» по о/р НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.31, 32,33,34,35,36,37,38,39,40).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 340 від 23.10.2024 (т.1. а.с.156-158), витягу з наказу № 369 від 20.11.2024 (т.1, а.с.159-160), витягу з наказу № 393 від 14.12.2024 (т.1, а.с.161-162), витягу з наказу № 18 від 18.01.2025 (т.1, а.с.163-164) зазначено виплатити кошти колишній дружині військовослужбовця ОСОБА_4 на користь неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Підстава: заяви ОСОБА_69 (т.1, а.с.156-158).

Відповідно до інформації Іванівської сільської ради Анисівського старостинського округу Чернігівського району Чернігівської області № 58 від 10.10.2024 р. по АДРЕСА_2 на даний час ніхто не зареєстрований. Згідно картки прописки у період з 01 липня 2016 року по 04 квітня 2024 року ОСОБА_9 за вищевказаною адресою зареєстрований не був. Дані про періоди проживання ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 в старостаті відсутні. Іншими даними старостат не володіє (т.1, а.с.197).

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 7413 від 21.10.2024 р. ОСОБА_9 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , також за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 (т.1, а.с.198)

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_4 від 19.07.2024 р. № 1752 ОСОБА_9 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 з 10 березня 2020 (наказ командира військової частини (по стройовій частині) від 10.03.2020 № 63) по 23 листопада 2023 року (наказ командира військової частини (по стройовій частині) від 23.11.2023 № 320) (т.1, а.с.199).

В силу ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Приписами ч. 1, 2 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України).

Суд, розглядаючи справу по суті позовних вимог приходить до таких висновків.

Так, згідно із ч. 2 ст. 21 Сімейного кодексу України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в порядку п. 5 ч.1 ст. 256 ЦПК України. У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 554/8023/15-ц).

Тобто, предметом доказування у даному разі є передусім, сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України.

Так, у даній справі судом встановлено, що позивачка, звертаючись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю із військовослужбовцем ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу, аргументувала свою позицію тим, що проживала як дружина з ОСОБА_9 з 01 липня 2016 року по 04 квітня 2014, тобто по день його зникнення, що на її переконання підтверджується доказами про ведення спільного бюджету (Банківська виписка про перерахунок грошових коштів на рахунок позивача ОСОБА_1 , посилання позивача на оплату комунальних послуг, поповнення мобільного телефону, покупка телевізорів, роздруківкою скриншотів переписки в телефоні).

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Згідно положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі № 644/6274/16-ц вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).

При цьому, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2024 року у справі №760/20948/16-ц, спільний відпочинок осіб не є достатнім для визнання факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показаннями свідків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, під час розгляду справи судом не встановлено того факту, що позивачка та ОСОБА_9 проживали як одна родина без реєстрації шлюбу з 2016 року до дня зникнення ОСОБА_9 , оскільки надані стороною позивача письмові докази та показання свідків, які є суперечливими між собою, в повному обсязі виникнення між особами усталених відносин, взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, таких як спільне проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, спільний відпочинок, піклування чоловіка та жінки один про одного, не підтверджують, хоча позивач вказала, що оточення ОСОБА_9 позиціонувало їх, як чоловіка та дружину.

Суд вважає, що наявні у матеріалах справи банківські виписки позивачки, свідчать лише про односторонній перерахунок ОСОБА_9 коштів позивачці лише тільки за період з 26.10.2021 по 12.09.2022, без вказаної мети такого перерахування, що не може свідчити жодним чином про ведення спільного господарства, планування сімейних витрат між особами та, відповідно, спільного бюджету.

Крім того, суд зазначає, що не підтверджено і факт проживання позивачки з ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , і відповідно наявність відповідних умов для сумісного проживання, окрім наданих стороною відповідачів недатованих фотознімків будинку та прилеглої території (т.1,а.с.200-204), судом не встановлено.

Частиною 1 ст. 21 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Статтею 36 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

При цьому, ані допитані в судовому засіданні свідки, ані надані останньою скриншоти переписки мобільного телефону, платіжні інструкції поповнення мобільного телефону, додатки до чеку/накладної про купівлю телевізорів, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та видаткова накладна № РО-0009264 від 29.12.2020, також не підтверджують наявності між особами саме подружніх відносин, те що вони могли придбати вказане майно за спільні кошти, оскільки жоден зі свідків позивача достеменно не підтвердив факт, який має на меті встановити позивачка у заявлений нею період.

Детальний аналіз показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_21 у суді, зважаючи на низький рівень їх аргументованості та сприйняття ними факту можливого сумісного проживання, не містять переконливих доводів та послідовності для встановлення факту саме сумісного проживання позивачки та ОСОБА_9 , а також із урахуванням інших факторів, у тому числі показань ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 та ОСОБА_77 , дає підстави суду вважати, що такі показання несуть лише суб`єктивні дані та суперечать встановленим у провадженні обставинам.

Водночас, суд враховує, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.12.2021 року у справі N 531/295/19.

Таким чином, суд вважає, що встановлені вище обставини не свідчать про те, що між ОСОБА_9 , який зник безвісти, захищаючи Батьківщину, та позивачкою, як між дружиною та чоловіком склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, відтак не є підтвердженням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Ураховуючи вищевикладене та встановлені судом у даній справі обставини, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, з огляду на що, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд залишає за позивачем понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, ст. 3 СК України та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 259, 265, 268, 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від імені якої діє законний представник - ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. С. Лібстер