Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/498/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

19.05.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/498/25,

сторони у справі:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

вимоги позову стягнення заборгованості,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі ТОВ «Споживчий центр») Кузьменко М.В. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 14.09.2023-100002758 від 15.09.2023 в розмірі 28890 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 15.09.2023 укладено кредитний договір (оферти) № 14.09.2023-100002758, за яким відповідачу надано кредит в сумі 12000 грн.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, перерахувавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 12000 грн.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, у неї утворилась заборгованість у розмірі 28890,19 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11000 грн, по процентам в розмірі 16090,19 грн, комісії - 1800 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Зважаючи на вищевказане, просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» вказані суми заборгованості та 2422,40 грн. судового збору.

Відзив на позов відповідач до суду не подала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

У позовній заяві представник позивача просив справу розглянути в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», не заперечував щодо винесення судом у справі заочного рішення.

Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

26.03.2025 відкрито провадження у справі і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19.05.2025 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

15.09.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Кредитний договір (оферту) № 14.09.2023-10000275. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 12000 грн., строком на 140 днів. Дата повернення кредиту 01.02.2024.

Відповідач ОСОБА_1 15.09.2023 електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором Н879) підписала Пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), Заявку на отримання кредиту, чим підтвердила укладення кредитного договору № 14.09.2023-10000275 та отримала на свій рахунок кошти у розмірі 11000,00 грн, а отже акцептувала умови Договору.

Також ОСОБА_1 15.09.2023 електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором Н879) підписала паспорт споживчого кредиту та Додатком до анкети позичальника, яка містить дані про відповідача, та її контактний номер телефону, на який надсилалися смс-повідомлення з кодом Н879 для підписання та укладання договору.

Продовження строку, на який надається кредит, сторонами не передбачене.

Також сторони узгодили, що плата за користування кредитом здійснюється за фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Згідно з пунктом 9 заявки, яка є частиною електронного кредитного договору, комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 15 % від суми кредиту, дорівнює 1800 грн, та розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Комісія нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Згідно з пунктом 12 заявки сторонами договору узгоджено неустойку у розмірі 120 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до пункту 13 заявки від 15.09.2023 розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365 % річних.

ТОВ «Споживчий центр» 15.09.2023 за допомогою системи LiqPay перерахувало суму кредиту в розмірі 12 000 грн на вказану відповідачем у договорі платіжну картку № НОМЕР_1 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , банк емітент АТ «Райффайзен Банк».

Згідно з випискою про рух коштів по рахунку СКР НОМЕР_3 (картка № НОМЕР_1 ), який, відповідно до листа АТ «Райффайзен Банк» № 81-15-9/5177-БТ від 25.04.2025, належить ОСОБА_1 , 15.09.2023 на рахунок НОМЕР_3 надійшли кошти в сумі 12000, назва трансакції: безготівкове зарахування.

Таким чином ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, перерахувало відповідачу кредитні кошти у розмірі 12000 грн.

В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, має заборгованість в сумі 27090,19 грн, з яких : 11000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 16090,19 грн заборгованість по процентам.

Вказані обставини підтверджуються: довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №14.09.2023-10000275 від 15.09.2023, паспортом споживчого кредиту, Додатком до анкети позичальника, пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), копією заявки ОСОБА_1 на укладення кредитного договору №14.09.2023-10000275 від 15.09.2023, підтвердженням кредитодавця укладання кредитного договору, квитанцією LiqPay (ID платежу ); листом АТ «Райффайзен Банк» № 81-15-9/5177-БТ від 25.04.2025.

Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, § 1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів».

V. Оцінка суду

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

В силу ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 14.09.2023-10000275від 15.09.2023 належним чином не виконувала, а тому з неї на користь кредитора ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 11000 грн, та заборгованість за відсотками в розмірі 16090,19 грн.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 1800 грн, суд зазначає про таке.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

До цих засад віднесено свободу договору (пункт 3), справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6).

Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-III встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Як встановлено судом, пунктом 9 Заявки від 15.09.2023, яка є частиною кредитного договору № 14.09.2023-10000275від 15.09.2023 сторонами договору узгоджена комісія, пов`язана з наданням кредиту, та яка становить 15 % від суми кредиту, і дорівнює 1800 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Комісія нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

У графіку платежів, який міститься у пункті 10 Заявки, визначено, що комісія сплачується 2 платежами, не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 904 грн 78 коп., 2 платіж у розмірі 895 грн 22 коп.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відносини у сфері надання споживчих кредитів регулюються нормами Закону України «Про споживче кредитування».

Так, за змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону «Про споживче кредитування» №1734-VІІІ (в редакції станом на дату укладення кредитного договору) (надалі Закон №1734-VІІІ) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 8 Закону №1734-VІІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України (частина 1). Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо) (частина 2).

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» на момент укладення договору передбачав право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж Постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 роз`яснено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»».

Судом встановлено, що кредитним договором № 14.09.2023-100002758 від 15.09.2023 ОСОБА_1 встановлено плату у розмірі 1800 грн за надання кредиту (комісію) без уточнення у договорі переліку додаткових банківських послуг кредитодавця ТОВ «Споживчий центр», які пов`язані з отриманням, обслуговуванням або поверненням кредиту, які надавались відповідачу.

При цьому, позивачем не надано суду доказів надання ним таких послуг відповідачу, а також доказів погодження переліку таких послуг зі споживачем ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 14.09.2023-100002758 від 15.09.2023.

Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту та її розмір, також передбачені у Паспорті споживчого кредиту у п. 5 розділу «Порядок повернення кредиту», положення якого аналогічні Графіку платежів, який міститься у Заявці від 15.09.2023.

При цьому, в паспорті споживчого кредиту, також не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена комісія за надання кредиту.

З урахуванням викладеного, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 1800 грн задоволенню не підлягає.

Таким чином, враховуючи, що позичальник ОСОБА_1 не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором № 14.09.2023-100002758 від 15.09.2023, суд доходить висновку, що позов ТОВ «Споживчий центр» підлягає частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 14.09.2023-100002758 від 15.09.2023 у розмірі 27090,19 грн, з яких: 11000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 16090,19 грн заборгованість по процентам.

VI. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ТОВ «Споживчий центр» задоволено на 93,77 % (28890,19 грн. х 100 : 27090,19 грн.), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2271 грн 48 коп. (2422,40 грн х 93,77 % : 100).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 633, 634, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 14.09.2023-100002758 від 15.09.2023 в розмірі 27090 грн 19 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в сумі 2271 грн 48 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя Р. В. Вознюк