Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/145/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Потапенко А.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про зняття арешту з нерухомого майна, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2025 року ОСОБА_1 , через свого представника за довіреністю ОСОБА_2 , подала до Ржищівського міського суду Київської області вказану вище позовну заяву.

Ухвалою суду від 12 травня 2025 року задоволено заяву про самовідвід головуючого судді Юрченка С.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 14 травня 2025 року визначено головуючого суддю Потапенка А.В.

Перевіривши подану заяву та додані до неї документи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Разом із тим, відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 2 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 7 ст. 177 ЦПК України).

Як встановлено із позовної заяви, вона підписана представником за довіреністю Шевчуком М.А., до неї додана довіреність НТР 223647 від 04 березня 2025 року, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Луцькою О.А., на представлення інтересів ОСОБА_1 , зокрема, в усіх судових установах.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Представництво інтересів учасника справи у малозначних справах може здійснювати не лише адвокат, а й інший законний представник із наданням суду доказів щодо уповноваження такої особи на представництво інтересів учасника справи відповідно до вимог процесуального законодавства. Наведене є винятком із загального правила прямої дії положень ст. 59, 131-2 Конституції України та пп. 11 п. 161 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, яким передбачено, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 01 січня 2019 року.

Відповідно до частини четвертої ст. 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, дана цивільна справа не може бути віднесена до категорій справ, що визначені ст. 131-2 Конституції України, а також до категорії малозначних справ, перелік яких передбачений ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування. Натомість, однією з вимог, що визначена у позовній заяві ОСОБА_1 є - визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Крім того, суд зауважує, що у позовній заяві вказано шість відповідачів, предметом спору є земельна ділянка (у позові ставиться питання про визнання права власності на неї в порядку спадкування), площа земельної ділянки складає 17,6252 га., тобто, з урахуванням критеріїв визначених у ч. 3 ст. 274 України, розгляд справи має здійснюватися саме у порядку загального позовного провадження. Зазначене також виключає віднесення даної справи до малозначних справ відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

Разом із тим, зважаючи на те, що дана цивільна справа не відноситься до категорії малозначних, то відповідно до чинного ЦПК України, процесуальний документ може бути поданий та/або підписаний як безпосередньо особою, яка подає заяву, так і її представником - адвокатом.

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦПК України, представництво у суді, як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За правилами ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

За положеннями ч. 4 ст. 62, ч. 7 ст. 177 ЦПК України на позивача, як ініціатора судового розгляду, покладається обов`язок щодо подання разом із позовною заявою до суду відповідних доказів, що підтверджують право підписання такого позову.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно з частиною першою ст. 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Статус адвоката підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України. Такий правовий висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі № 910/3483/17, та в ухвалі від 17 жовтня 2018 року у справі №3916/1059/18.

Всупереч зазначеним вимогам, матеріали справи також не містять будь-яких документів, що могли б посвідчувати повноваження адвоката.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у ОСОБА_2 відсутні повноваження звертатись до суду в інтересах ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 5 ст. 185 ЦПК України).

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_2 підлягає поверненню.

При цьому суд роз`яснює, що згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 60-62, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про зняття арешту з нерухомого майна, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, - повернути позивачу.

Роз`яснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Потапенко