Дата документу 15.05.2025
Справа № 501/5203/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

15 травня 2025 року м. Чорноморськ Одеської області

Чорноморський міський суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Смирнова В.В.,

при секретарі судового засідання Кочкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру отриманих коштів у розмірі 3538,01 грн..

Вимоги позивача: стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надміру отримані кошти у розмірі 3538,01 грн..

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області перебуває ОСОБА_1 , якому призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

В результаті перевірок особових рахунків, щодо правильності застосування норм чинного законодавства виявлено, що по пенсійні справі №51 ОСОБА_1 невірно застосовано середньомісячний заробіток, замість 22136,76 грн. застосовано 23739,26 грн.

Як наслідок, по зазначеній пенсійній справі, за період з 01.07.2022р. по 31.10.2022р. утворилась переплата пенсії у розмірі 3538,01 грн., яку відповідач відмовляється повертати, а тому позивач звернувся до суд з цим позовом та керуючись ст.,ст.. 1212, 1213 ЦК України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» просив задовольнити позовні вимоги.

Заяви (клопотання) учасників справи

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути за його відсутності (а.с.3).

Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення розміщене на офіційному сайті «Судової влади України» (а.с.29).

Інші процесуальні дії у справі.

23.12.2024 року постановлена ухвала про відкриття провадження у справі (а.с.15).

15.05.2025р. постановлена ухвала, яка занесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи.

Судом, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.

Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 16 ЦК України,кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення;7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Крім того, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Постановою Кабінету Міністрів від 23 липня 2014 року №280 затверджено Положення про Пенсійний фонд України (далі - Положення), відповідно до якого Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно п.3 Положення, основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб,які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області на обліку перебуває ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) який отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі Закон № 1058).

Згідно наданої довідки, ОСОБА_1 з 01.07.2022 р. по 31.10.2022 р. отримував пенсію.

Позивач стверджує, в результаті перевірок особових рахунків щодо правильності застосування норм чинного законодавства виявлено, що по пенсійні справі №51 ОСОБА_1 невірно застосовано середньомісячний заробіток, замість 22136,76 грн. застосовано 23739,26 грн. про надав відповідний розрахунок, що призвело до переплати пенсій у розмірі3538,01 (а.с.11).

10.10.2022р, відповідачу надісланий лист № 1500-0504-8/104843 щодо повернення переплат пенсії.

Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

В силу статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Відповідно до пункту 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 21березня 2003 року №6-4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 Цивільного кодексу України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17 зазначено, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку (не більше як 20% пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальникивнаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей (постанова ВС України від 16.06.2020р. №501/5203/24)

Європейський суд з прав людини у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) від 20 жовтня 2011 року у якому висвітлено принцип «належного урядування» у параграфі 71 вказав, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються.

Така позиція полягає в тому, що особа суб`єкт - приватного права, не може відповідати за помилки державних органів, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при вчиненні юридично значимих дій припустилися помилки.

Відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог статті 1215 Цивільного кодексу України та статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії (рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача) є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі № 530/95/17 (провадження № 61-14755св18).

Позивачем не зазначено доказів наявності рахункової помилки (висновку ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, тощо) по інформації яких можна було б відстежити шлях та причини виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, чи така переплата здійснена внаслідок недобросовісності з боку відповідача.

Особи, які приймали рішення про призначення пенсії мали процесуальний час більш детально вивчити подані відповідачем документи та надати їм належну оцінку, що не було зроблено та в подальшому призвело до прийняття рішення про призначення пенсії та її виплату відповідачу.

Відповідно до статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем не надано доказів на підтвердження вини відповідача, а саме, що відповідач подав до Управління пенсійного фонду недостовірні (такі що не відповідають дійсності) документи для призначення пенсії, діяв недобросовісно.

Суд, вважає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у пункті 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов про стягнення суми надміру виплаченої пенсії є недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню.

За відсутності підстав для задоволення позову, понесені позивачем судові витрати не підлягають до відшкодування.

Керуючись ст. ст. 263 266, 280-289 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру отриманих коштів у розмірі 3538,01 грн..- відмовити

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду з дня отримання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В.Смирнов