Справа № 603/185/25
Провадження №2/603/153/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 рокум. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Пасічника А.З.,

за участі секретаря судового засідання Лучкович Н.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу позовною заявою ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права на завершення процедури приватизації,

в с т а н о в и в:

Представник адвокат Андрусенко І.Я., який діє на підставі доручення для надання безоплатно вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 013.02.2025 №017/04.2/1444 в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати за позивачкою право на завершення приватизації та право на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельні ділянки площею 0,60 га, які були передані у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення сьомої сесії двадцять другого скликання Ковалівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 27.12.1996 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села Ковалівка Монастириського району Тернопільської області».

В обґрунтування заявлених вимог представник позивачки адвокат Андрусенко І.Я. зазначає, що після смерті батька позивачки ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, до якого входить: земельна ділянка площею 0,60 га, які були передані йому у приватну власність згідно рішення сьомої сесії двадцять другого скликання Ковалівської сільської ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 27.12.1996 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села Ковалівка Монастириського району Тернопільської області». Вказану спадщину прийняла позивачка по справі, оскільки відноситься до спадкоємців за законом першої черги та постійно проживала із спадкодавцем на час його смерті, тобто на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 не було, оскільки його дружина ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними доказами. Представник позивачки зазначає, що останній відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно з підстав відсутності розробленої технічної документації на земельні ділянки та зареєстрованого речового права на них. На підставі наведеного просить визнати за ОСОБА_1 право на завершення процедури приватизації на земельні ділянки, які залишились після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2025 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Окрім того, вказаною ухвалою задоволене клопотання представника позивача, щодо витребування в Монастириської державної нотаріальної контори інформації про те, чи заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та надання її завіреної копії, в разі її заведення.

29 квітня 2025 року представник позивачки на адресу суду надіслав клопотання, згідно з яким просить поновити строк для надання доказів та долучити до матеріалів справи лист Монастириської міської ради від 25.04.2025 №М-377/05-01. В обґрунтування заявленого клопотання представник посилається на відсутність таких у своєму розпорядженні на дату подання позовної заяви до суду, а також вказує, що вказаний документ отримав лише 25.04.2025, а тому пропущений строк для подачі доказів з таких підстав вважає поважним. Заявлене клопотання просить розглядати без їх з позивачем участі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Андрусенко І.Я. в підготовче засідання не з`явилися, представник позивача разом з позовними вимогами просив розгляд справи проводити без їхньої з позивачкою участі.

Відповідач Монастириської міської ради не забезпечили явку представника в підготовче засідання, надіслали на адресу суду відзив, а також додаткові пояснення, в яких зазначають, що з обставинами справи погоджуються, щодо поновлення строку для долучення доказів не заперечують, просять розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засідання суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

Частинами 4, 5 ст. 83 ЦП України встановлено - якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Враховуючи наведене, з урахуванням пояснень представника позивача про необхідність долучення документів до матеріалів справи під час підготовчого засідання та причин неподання їх разом з позовною заявою, вважаю за необхідне надати додатковий строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи лист Монастириської міської ради від 25.04.2025 №М-377/05-01.

Також, вважаю, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Судом встановлено такі обставини.

Рішенням сьомої сесії двадцять другого скликання Ковалівської сільської ради народних депутатів Монастириського районну Тернопільської області 27 грудня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села Ковалівка Монастириського району Тернопільської області» ОСОБА_2 передані безоплатно у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд/присадибна ділянка/ і для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,60 га. Вказане підтверджується, архівним витягом №03-05/104 від 29.02.2024, який наданий архівним відділом №5 Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.04.2011, виданого виконкомом Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 21 квітня 2011 року складено відповідний актовий запис за №09.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21.02.2011, виданого виконкомом Ковалівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 21 лютого 2011 року складено відповідний актовий запис за №03.

Згідно довідки №59 від 14.02.2025, яка видана виконавчим комітетом Монастириської МТГ Чортківського району Тернопільської області, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на дату смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_2 ). Згідно даних погосподарської книги Ковалівської сільської ради ОСОБА_2 на час смерті був зареєстрований один.

Відповідно до довідки №60 від 14.02.2025, яка видана виконавчим комітетом Монастириської МТГ Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживала разом з ними без реєстрації.

Відсутність інших спадкоємців, які б мали право спадкувати майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за законом чи заповітом узгоджується з відповіддю з Монастириської державної нотаріально контори №197/01-16 від 18 квітня 2025 року, згідно з якою спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно даних Спадкового реєстру не заводилась.

Відповідно до листа Монастириської державної нотаріальної контори №178/01-16 від 08 квітня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у вчинені нотаріальної дії, щодо оформлення спадкових прав на земельні ділянки загальною площею 0,60 га, які були передані ОСОБА_2 у приватну власність, через не розроблення технічної документації останнім на вказані земельні ділянки та відсутність реєстрації речового права на них.

Згідно листа Монастириської міської ради Тернопільської області №М-377/05-01 від 25.04.2025 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,35 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га в с. Ковалівка з підстав відсутності доказів того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 .

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.а ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, визначено «якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Окрім того, у вищезазначеній постанові зазначається - якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинності у 2006 році), до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

За змістом ч. ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Через відсутність правовстановлюючого документу на вказані земельні ділянки позивач не може оформити спадщину, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 не набув права власності на земельні ділянки згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позивачка має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки в порядку спадкування та в подальшому право на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

З огляду на викладене, вважаю, що позовні вимоги є обґрунтованими. Підстав для відмови в задоволенні позову судом не встановлено.

Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України вважаю, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за позивачкою в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 права на завершення приватизації та права на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельні ділянки площею 0,60 га, які були передані у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення сьомої сесії двадцять другого скликання Ковалівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 27.12.1996 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села Ковалівка Монастириського району Тернопільської області».

Керуючись вимогами ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1222, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 247, 200, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права на завершення процедури приватизації задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 право на завершення приватизації та право на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельні ділянки площею 0,60 га, які були передані у приватну власність ОСОБА_2 згідно рішення сьомої сесії двадцять другого скликання Ковалівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 27.12.1996 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села Ковалівка Монастириського району Тернопільської області».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Монастириська міська рада, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя А.З. Пасічник