Ухвала

20 травня 2025року

м. Київ

справа № 755/12310/21

провадження № 61-12228св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Бабенко Яни Вікторівни на постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року та за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 28 серпня 2017 року в сумі 42 488 001,77 грн, з яких: 8 544 040,00 грн - основна сума боргу, 1 899 717,21 грн - сума боргу з урахуванням індексу інфляції, 858 498,56 грн - 3 % річних від простроченої суми, 31 185 746,00 грн - пеня відповідно до пункту 8 договору позики.

Дніпровський районний суд міста Києва рішенням від 29 березня 2023 року позов задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 28 серпня 2017 року станом на 19 липня 2021 року у розмірі 8 544 040,00 грн, інфляційні втрати за період з 15 квітня 2018 року до 28 лютого 2020 року в розмірі 911 574,00 грн, інфляційні втрати за період з 29 лютого 2020 року до 19 липня 2021 року в розмірі 987 183,48 грн, 3 % річних за період з 15 квітня 2018 року до 28 лютого 2020 року в розмірі 503 046,93 грн, 3 % річних за період з 29 лютого 2020 року до 19 липня 2021 року в розмірі 352 529,43 грн, пеню за період з 20 липня 2020 року до 19 липня 2021 року в розмірі 31 185 746,00 грн. В іншій частині позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Київський апеляційний суд постановою від 31 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 березня 2023 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 28 серпня 2017 року станом на 19 липня 2021 року у розмірі 8 544 040,00 грн, 3 % річних за період з 15 квітня 2018 року до 28 лютого 2020 року в розмірі 503 046,93 грн, 3 % річних за період з 29 лютого 2020 року до 19 липня 2021 року у розмірі 355 451,63 грн. В іншій частині позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Бабенко Я. В. посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року в частині задоволених позовних вимог та в цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року в частині відмови в стягненні суми боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 1 899 717,21 грн та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити; в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Бабенко Я. В. та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

02 жовтня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки правильного застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Бабенко Яни Вікторівни на постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року та за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов