1Справа № 184/199/25 2/335/1405/2025
20 травня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі
головуючого - судді Мінаєва М.М.,
за участю секретаря судового засідання - Бойкинюк Д.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позовні вимоги обґрунтовуються посиланням на таке.
16.02.2024 року між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений Договір позики № 79726152, за яким відповідач отримав позику та зобов`язався повернути її в порядку і на умовах, передбачених договором, та сплатити проценти за користування грошовими коштами, однак належним чином своїх зобов`язань не виконав.
Крім того, 07.03.2024 між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений Договір позики № 2481763, за яким відповідач отримав позику та зобов`язався повернути її в порядку і на умовах, передбачених договором, та сплатити проценти за користування грошовими коштами, однак належним чином своїх зобов`язань не виконав.
Крім того, 11.03.2024 року між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН» був укладений Кредитний договір № 5617406, за яким відповідач отримав кредитні кошти і зобов`язався повернути її в порядку і на умовах, передбачених договором, та сплатити проценти за користування грошовими коштами, однак належним чином своїх зобов`язань не виконав.
Також 11.03.2024 року між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» був укладений Кредитний договір № 2773771, за яким відповідач отримав кредитні кошти і зобов`язався повернути її в порядку і на умовах, передбачених договором, та сплатити проценти за користування грошовими коштами, однак належним чином своїх зобов`язань не виконав.
Крім того, 02.03.2024 року між відповідачем та ТОВ «МАНІФОЮ» був укладений Кредитний договір № 7029076, за яким відповідач отримав кредитні кошти і зобов`язався повернути її в порядку і на умовах, передбачених договором, та сплатити проценти за користування грошовими коштами, однак належним чином своїх зобов`язань не виконав.
В подальшому, відповідно до умов Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, укладеного між ТОВ «МАНІФОЮ» та позивачем, а також відповідно до Реєстру боржників № 6 від 21.08.2024, що є додатком до вказаного договору, до позивача перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № 7029076 від 02.03.2024 у розмірі 7605,00 грн. (в тому числі 2000,00 грн. основного боргу, 3080,00 грн. процентів за користування кредитом, 2525,00 грн. процентів, нарахованих на прострочену суму кредиту).
Оскільки відповідач вказані заборгованості не погасив, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою від 20.02.2025 року було відкрите провадження у справі, а її розгляд визначений в порядку спрощеного позовного провадження. Учасникам справи був наданий час для подання письмових заяв по суті спору та доказів на їх обґрунтування.
Позивач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі його представника.
Відповідач в судове засідання тричі не з`явилась, письмового відзиву на позов не надала, про причини неявки не повідомила, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що відповідно до ст. 280 ЦК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що 20.05.2025 року була постановлена ухвала суду.
Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до такого.
Судом встановлено, що 16.02.2024 року між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений Договір позики № 79726152, за яким відповідач отримала позику у розмірі 6000,00 грн. строком до 16.03.2024, та зобов`язалась повернути її в порядку і на умовах, передбачених договором, та сплатити проценти за користування грошовими коштами з ставкою 1,0% від суми позики на день (з правом продовження користування кредитними коштами без застосування штрафних санкцій протягом 90 днів після вказаного строку повернення позики, із сплатою процентів за ставкою 2,5% від суми позики на день), однак належним чином своїх зобов`язань не виконала.
Вказаний договір був укладений в електронній формі, скріплений підписом відповідача у виді одноразового ідентифікатора.
Відповідач факту укладання вказаного договору, а також факту отримання позики та її неповернення не оспорювала.
Крім того, судом встановлено, 07.03.2024 року між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений Договір позики № 2481763, за яким відповідач отримала позику у розмірі 2300,00 грн. строком до 19.03.2024, та зобов`язалась повернути її в порядку і на умовах, передбачених договором, та сплатити проценти за користування грошовими коштами з ставкою 1,0% від суми позики на день (з правом продовження користування кредитними коштами без застосування штрафних санкцій протягом 90 днів після вказаного строку повернення позики, із сплатою процентів за ставкою 2,5% від суми позики на день), однак належним чином своїх зобов`язань не виконала.
Вказаний договір був укладений в електронній формі, скріплений підписом відповідача у виді одноразового ідентифікатора.
Відповідач факту укладання вказаного договору, а також факту отримання позики та її неповернення не оспорювала.
Будь-яких інших нарахувань за вказаними договорами позики позивач не здійснював і до стягнення не пред`явив.
Вказаний договір був укладений в електронній формі, скріплений підписом відповідача у виді одноразового ідентифікатора.
Відповідач факту укладання вказаного договору, а також факту отримання кредиту та його неповернення не оспорювала.
Будь-яких інших нарахувань за вказаними договорами позики позивач не здійснював і до стягнення не пред`явив.
Крім того, судом встановлено, що 02.03.2024 року між відповідачем та ТОВ «МАНІФОЮ» був укладений Договір про споживчий кредит № 7029076, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 68 днів, тобто до 09.05.2024, та зобов`язалась повернути його в порядку і на умовах, передбачених договором, та сплатити проценти за користування грошовими коштами за базовою ставкою 2,5% від суми кредиту на день (всього за весь період користування 253,60 грн.).
Вказаний договір був укладений в електронній формі, скріплений підписом відповідача у виді одноразового ідентифікатора.
Відповідач факту укладання вказаного договору, а також факту отримання кредиту та його неповернення не оспорювала.
В подальшому, відповідно до умов Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, укладеного між ТОВ «МАНІФОЮ» та позивачем, а також відповідно до Реєстру боржників № 6 від 21.08.2024, що є додатком до вказаного договору, до позивача перейшло право грошової вимоги за Кредитним договором № 7029076 від 02.03.2024 у розмірі 7605,00 грн. (в тому числі 2000,00 грн. основного боргу, 3080,00 грн. процентів за користування кредитом, 2525,00 грн. процентів, нарахованих на прострочену суму кредиту).
Будь-яких інших нарахувань за вказаними договорами позики позивач не здійснював і до стягнення не пред`явив.
Крім того, судом встановлено, що 11.03.2024 року між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» був укладений Договір про споживчий кредит № 2773771, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. строком на 104 дні, тобто до 23.06.2024, та зобов`язалась повернути його в порядку і на умовах, передбачених договором, та сплатити проценти за користування грошовими коштами з ставкою 2,44% від суми кредиту на день (а всього за весь строк кредитування 7602,00 грн.), а також комісію за надання кредиту у сумі 510,00 грн., а за прострочення повернення кредиту пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, але не більше 15 відсотків від суми простроченого платежу.
Вказаний договір був укладений в електронній формі, скріплений підписом відповідача у виді одноразового ідентифікатора.
Відповідач факту укладання вказаного договору, а також факту отримання кредиту та його неповернення не оспорювала.
Вказані обставини підтверджуються доказами, що надані позивачем: копіями відповідних договорів, реєстрів боржників, установчими документами учасників спірних відносин.
Оцінюючи доводи позивача, суд виходить з такого.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Отже, договір факторингу є підставою для заміни сторони кредитора у грошовому зобов`язанні.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.
На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідач жодних заперечень проти позову не надала, фактів укладання нею договорів позики та кредиту не оспорював, факт невиконання зобов`язань за цим договором також не оспорював, як і наданого позивачем розрахунку заборгованості, доказів погашення заборгованості на користь позивача або первісного кредитора не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розрахунки заборгованості в частині сум основного боргу та процентів за користування позикою (кредитом), надані позивачем, відповідають умовам договорів, з яких виникли спірні правовідносини, і тому в цій частині позов підлягає задоволенню.
Водночас позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми неустойки за Кредитним договором № 5617406 від 11.03.2024 не підлягають задоволенню в силу вимог п. 18 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 6, 626-629, 610, 611, 612, 617, 625, 634, 638-642, 1048, 1049, 1050, 1054 - 1056-1 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 19, 141, 176, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У цьому разі 30-денний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Мінаєв