Справа №: 343/924/24
Провадження №: 2/343/80/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді - Керніцького І. І.,

з участю: секретаря судового засідання - Оленюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Ошуста С.Є.,

представника відповідача ОСОБА_2 - Васютина Я.В. ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на протязі з квітня 2010 року по 29 грудня 2023 року разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю та вели сімейне життя без реєстрації шлюбу, вони вели спільний сімейний бюджет, разом працювали і їхні відносини, взаємні права та обов`язки, як чоловіка та жінки, притаманні подружжю, носили сімейний характер, у них народилася спільна дитина - дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вони обоє та їхня спільна дитина зареєстровані за одним місцем проживання в АДРЕСА_1 в належному її чоловіку ОСОБА_2 житловому будинку, а також проживали разом в належному її чоловікові житловому будинку по АДРЕСА_2 .

Оскільки за час їхнього спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ними придбане спільне майно, яке є їхньою спільною сумісною власністю, відповідно вона є співвласником вказаного майна.

ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік ОСОБА_2 раптово помер у віці 67 років.

Після смерті чоловіка ОСОБА_2 вона, як його дружина, має право на отримання спадщини, яка відкрилася після його смерті, яку вона прийняла особисто як дружина, звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Ковальчука Т.П. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у своїх інтересах та в інтересах їхньої спільної малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який її повідомив, що видати її, як спадкоємцю за законом свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не можна тому, що не встановлено факт спільного проживання із спадкоємцем однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України), та роз`яснено, що відповідно до ст.74 СК України «якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними».

Тому її рекомендовано звернутися в суд з позовною заявою для встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем і визнання майна як спільної сумісної власності подружжя.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Васютин Я.В. подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю, відмовити у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Свої заперечення обґрунтував тим, що матеріали позовної заяви не містять достатніх доказів, які б в сукупності підвереджували ті обставини на які посилається позивачка у своїй позовній заяві з метою встановлення факту її проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також позивачем жодним чином не конкретизовано майно, яке вона просить суд визнати спільною сумісною власністю та не надано жодних письмових доказів на підтвердження факту набуття цього майна у період їхнього спільного проживання та належності такого майна їй чи ОСОБА_2 на праві власності.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Ошуст С.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали із зазначених в позовній заяві підстав. Додатково позивачка пояснила, що за час спільного проживання вони придбали майно. В них було спільне господарство, вони разом проводили дозвілля, відпочивали.

Адвокат Ошуст С.Є. в судовому засіданні просив позов задоволити, встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з квітня 2010 року по 29 грудня 2023, визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, набуте ними за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

14.05.2025 від позивачки на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримує, просить задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Васютин Я.В. позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

14.05.2025 представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Васютин Я.В. скерував до суду заяву про розгляд справи 14.05.2025 за відсутності відповідача ОСОБА_2 та його. Проти позову заперечують та просять відмовити в позові.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_1 проживала приблизно 13 років спільно із ОСОБА_2 . За час спільного проживання ОСОБА_1 народила дочку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що з ОСОБА_2 вони були в дружніх стосунках. Йому відомо, що позивачка разом з ОСОБА_2 жили, як одна сім`я. В них народилася дочка ОСОБА_5 , тобто ОСОБА_5 . Спільно із ОСОБА_1 вони купляли сівалку, інше обладнання до трактора та вели спільне господарство. Разом прожили біля 13 років. До спільного проживання із ОСОБА_2 він ОСОБА_1 не знав. До того часу ОСОБА_2 проживав із іншою жінкою. ОСОБА_2 разом ОСОБА_1 приходили до нього в гості.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є її дочкою. ОСОБА_2 та її дочка спільно проживали приблшизно 13 років. За час спільного проживання в них народилася одна дитина, дочка ОСОБА_5 . Спільно вели вони господарство, виховували дітей. Разом їздили відпочивати, садили смородину та продавали її. Купили трактор та іншу техніку. Чому вони не зареєстрували шлюб їй невідомо.

Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, і оцінивши досліджені докази в сукупності, суд доходить наступних висновків.

Згідно з положеннями п.1 ч.5 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Встановлено, що згідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 19.10.2011 та копії свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_4 від 19.10.2011 - ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_17 , батьками якої є позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судом встановлено, що відповідно до довідки № 44 від 25.04.2024, виданою Раківським старостинським округом Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, згідно погосподарської книги № 4 на 200-2010 р.р. житловий будинок належить померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 згідно а/з № 6 від 02.01.2024, який побудований 1968 році та присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 .

За адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ( витяги із територіальної громади від 25.04.2024).

Як вбачається із довідки виданої 25.04.2024 за № 162 Раківським старостинським округом Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області та акту обстеження матеріально-побутових умов від 24.04.2024, ОСОБА_1 , 1979 року народження, проживає із двома дітьми: ОСОБА_18 , 2005 року народження, та ОСОБА_5 , 2011 року народження, в АДРЕСА_2 , в будинку померлого чоловіка.

На фототаблицях зображено перебування ОСОБА_2 та позивачки разом в колі їх дочки та дочки ОСОБА_1 під час спільного проведення часу відпочинку.

Згідно з копією свідоцтва серії НОМЕР_5 про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт.Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області.

Листом приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Ковальчука Т.П. №31/02-14 від 22 квітня 2024 року ОСОБА_1 повідомлено, що видати її, як спадкоємцю за законом свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не можна тому, що не встановлено факт спільного проживання із спадкоємцем однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України), та зазначається, що відповідно до ст.74 СК України «якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними».

Відповідно до положень ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частинами 1-3 ст. 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до правил, вказаних в ч.ч.1, 3, 4 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ст.63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно з п.п.19, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", передбачено, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. При застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до правил ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Із долученого до матеріалів справи копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 вбачається, що місце реєстрації ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , за адресою: с.Раків.

Проведення ОСОБА_19 часу відпочинку із позивачкою та їх дочкою підтверджується фототаблицями.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом з тим згідно із статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що ст.74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживаютьу фактичних шлюбних відносинах, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Згідно з частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Факт проживання однією сім`єю позивачки та її покійного чоловіка стверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Васютин Я.В. заперечив факт спільного проживання позивачки та ОСОБА_19 , однак, ні ним, ні відповідачами не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних заперечень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доказами дослідженими в судовому засіданні, підтверджується факт спільного проживання померлого ОСОБА_2 та позивачки ОСОБА_1 однією сім`єю, з квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , також підтверджується факт їх спільного побуту, взаємних прав та обов`язків. Отже, на підставі ст. 71,74 СК України, підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки в частині визнання спільною сумісною власністю майна, набутого ними за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

На підставі наведеного та ст.ст. 321 ЦК України, ст.ст.3, 63, 74 СК України, керуючись ст. 260, 269 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, набуте ними за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький