Справа № 291/43/25
Провадження №2/291/175/25
У Х В А Л А

іменем України

22 травня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Митюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кащук Л.С.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ружині цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів», представник позивача Кудіна Анастасія Вячеславівна

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія`Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Ружинського районного суду від 16 січня 2025 року провадження по справі було відкрито та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді від 17.02.2025 року було вирішено питання про перехід з розгляду справи в порядку спрощенного провадження без повідомлення (виклику) сторін на розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з призначенням судового засідання.

Після відкриття провадження по справі судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, та підлягає залишенню без руху.

Згідно з ч. 4ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з положеннями п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2011 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Верховний Суд у справі №909/243/18, акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, ВС зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Згідно ч.1ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під позовною вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18, провадження № 12-231гс18).

Також Верховний Суд у своїй постанові від 15.02.2019 у справі №910/11811/18 зауважив, що кожна кредитна операція є самостійним право відношенням, що є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового право відношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (кредитні договори, договори забезпечення, тощо).

Отже, вимога про стягнення заборгованості за кожним кредитним договором є самостійною вимогою.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за шістьома кредитними договорами, а саме договором позики №79542432 від 23.01.2024, за договором позики №2448119 від 24.02.2024, за кредитним договором №06821-12/2023 від 07.12.2023, за кредитним договором №20718-01/2024 від 23.01.2024, за кредитним договором №7505751 від 23.01.2024, за кредитним договором №24971-02/2024 від 15.02.2024 тобто заявляє по суті шість самостійних вимоги майнового характеру, однак при цьому сплачує судовий збір за одну позовну вимогу у розмірі 3028 грн., що має відображення у платіжній інструкції кредитивого переказу коштів №92291 від 17.12.2024.

Таким чином, позов містить шість вимог майнового характеру: стягнення кредитної заборгованості за шістьма окремими договорами, по кожному з яких позивачем нарахована заборгованість окремо та зазначено її складові, такі як заборгованість за основною сумою боргу та заборгованість за відсотками.

Відповідно до ч. 2 Закону України «Про судовий збір`за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028 грн. 00 коп.

Беручи до уваги, що позивачем заявлено три окремі вимоги майнового характеру, тому необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 18168,00 грн. (3028+3028+3028+3028+3028+3028=18168).

До позовної заяви приєднано платіжну інструкцію про сплату судового збору на суму 3028,00 грн., де призначення платежу - судовий збір за позовом ТОВ ФК «ЄАПБ», Ружинський районний суд Житомирської області, проте не вказано інформації про суть позову (заяви), найменування відповідача, за який справляється судовий збір.

Постановою Правління Національного банку України №163 від 29.07.2022 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, а також вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Згідно із п. 37 розділу ІІ Інструкції передбачено, що одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу». Платник заповнює його таким чином, щоб надати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Важливо, аби у розділі «Призначення платежу» платник вказав відомості про те, яка саме позовна заява оплачується збором.

Таким чином позивачу належить доплатити судовий збір у розмірі 15140,00 грн..

Пунктом 5 ч.3ст.175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовна заяване містить зазначення доказів перерахування грошових коштів на платіжну картку ОСОБА_2 , зазначення розмірів кредитів, наданих ОСОБА_2 , строків їх надання, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, а саме позивачем до заяви додано розрахунки заборгованості відповідача за кредитними договорами, в яких наведено лише загальний розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотках, без зазначення періоду нарахування та виникнення заборгованості, фактично здійснених відповідачем платежів, відповідних дат, порядку їх нарахування та необхідності стягнення, з посиланням на відповідні пункти кредитного договору.

Позивачем також не зазначені докази про обізнаність відповідача про претензію по сплаті боргів та коли відповідач отримав вимоги. Позовна заява не містить документально підтверджених відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за договором позики №2448119 від 24.02.2024, за кредитним договором №06821-12/2023 від 07.12.2023, за кредитним договором №20718-01/2024 від 23.01.2024, за кредитним договором №7505751 від 23.01.2024, за кредитним договором №24971-02/2024 від 15.02.2024.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Вказані недоліки перешкоджають продовженню розгляду справи по суті.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Відповідно ч.11, 12, 13 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 2, 175-177, 185, 260 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів», представник позивача Кудіна Анастасія Вячеславівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху, про що повідомити представника позивача.

Надати представнику позивача, п`ятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про залишення заяви без руху та роз`яснити, що протягом вказаного строку він повинен усунути недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду, а в іншому випадку позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк