ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/94/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

16 травня 2025 року Дарницький районний суд міста Києва у складі

головуючої судді Шаповалової К.В.

за участі секретаря судових засідань Давидюк В.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Жогіна О.О.

законного представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а заяву ОСОБА_4 , яка є законним представником відповідача ОСОБА_5 ,про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , в особі законного представника ОСОБА_4 , про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2025 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/16563/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4 , про визнання права власності за набувальною давністю.

22 квітня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва від законного представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

У своїй заяві ОСОБА_4 просить суд стягнути із позивачів на користь відповідача судові витрати понесені ним на правову допомогу у розмірі 41 635,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 квітня 2025 року заяву передано судді Шаповаловій К.В.

У судове засідання призначене на 09 травня 2025 року з`явилися позивач ОСОБА_1 , представник позивачів ОСОБА_2 , законний представник відповідача ОСОБА_4 та представник відповідача Жогіна О.О . Представниками відповідача була підтримана заява про стягнення із позивачів у солідарному порядку суми витрат понесених відповідачем на правову допомогу у загальному розмірі 41 635,00 грн. Позивач та представник позивачів заперечували щодо задоволення заяви, а у випадку її задоволення, просили зменшити суму заявлених вимог. Представник позивачів надала суду письмові заперечення, згідно яких вбачається, що на думку представника позивачів, вказана сума є надмірно високою на неспівмірною із складністю справи, а частина із них, такі як: консультування та підготовка до судових дебатів, не знаходить обґрунтованості заявленого обсягу та необхідності..

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заслухавши позиції сторін, суд доходить наступного висновку.

26 серпня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4 , про визнання права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та на машино-місце АДРЕСА_2 за набувальною давністю.

Рішенням суду від 14 квітня 2025 року позовні вимоги були залишені без задоволення.

22 квітня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва від законного представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо солідарного стягнення із позивачів судових витрат, понесених стороною відповідача на правову допомогу у розмірі 41 635,00 грн.

Вбачається, що заява була надіслано до суду засобами поштового зв`язку 18 квітня 2025 року, а відтак подана з дотриманням процесуальних строків, визначених ЦПК України.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень копії договору №15/24 від 16 жовтня 2024 про надання правничої допомоги, який укладено між адвокатом Піліпенком Д.О. та ОСОБА_4 , яка діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_5 , як його законного представника, клієнт, як законний представник доручає адвокату ведення судових справ від її імені та від імені та в інтересах її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Умовами договору передбачено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар, що визначається або (і) на основі фіксованої суми, або (і) на основі фіксованої щомісячної оплати, або (і) на основі погодинної оплати. Спираючись на вказане, сторони погоджуються, що послуги адвоката визначаються у розмірі : відповідно до виставлених рахунків з урахуванням витраченого часу на правничу допомогу з розрахунку 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на дату розрахунку за годину витраченого часу на правову допомогу.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 14 квітня 2025 року до договору про надання правової допомоги №15/24 від 16 жовтня 2024 року, адвокатом Піліпенком Д.О. відповідно до умов вказаного договору були надані наступні послуги цивільній справі № 753/16563/24: отримання консультацій - на суму 757 грн; ознайомлення з позовною заявою та доданими до неї матеріалами 1514 грн; подання адвокатських запитів, заяв та клопотань - 1514 грн; участь представника у судових засіданнях - 10 598 грн. Загальна сума виконаних робіт склала 14 383 грн.

Відповідно до положень копії договору №16/10/24 від 16 жовтня 2024 року про надання правничої допомоги, який укладено між адвокатом Жогіною О.О. та ОСОБА_4 , яка діє від свого імені та в інтересах ОСОБА_5 , як його законного представника, клієнт, як законний представник доручає адвокату ведення судових справ від її імені та від імені та в інтересах її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Умовами договору передбачено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар, що визначається або (і) на основі фіксованої суми, або (і) на основі фіксованої щомісячної оплати, або (і) на основі погодинної оплати. Спираючись на вказане, сторони погоджуються, що послуги адвоката визначаються у розмірі : відповідно до виставлених рахунків з урахуванням витраченого часу на правничу допомогу з розрахунку 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на дату розрахунку за годину витраченого часу на правову допомогу.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 14 квітня 2025 року до договору про надання правової допомоги №16/10/24 від 16 жовтня 2024 року, адвокатом Жогіною О.О. відповідно до умов вказаного договору були надані наступні послуги цивільній справі № 753/16563/24: отримання консультацій - на суму 757 грн; ознайомлення з позовною заявою та доданими до неї матеріалами та узгодження правової позиції - 2271 грн; підготовка відзиву на позовну заяву - 6056 грн; підготовка судових дебатів - 4542 грн; участь представника у судових засіданнях - 13 626 грн. Загальна сума виконаних робіт склала 27 252 грн.

Отже, суду надано докази щодо понесених ОСОБА_4 , як законним представником малолітнього ОСОБА_5 витрат на правничу допомогу у загальній сумі 41 635,00 грн.

Оцінюючи надані представниками відповідача докази з метою їх розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України, суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду, зазначених представниками сторін, а також у постановах:

Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року (п. 21), що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін;

Верховного Суду від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17, що суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Застосовуючи висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 Постанови), суд погоджується з доводами представника позивачів про необхідність зменшити розмір цих витрат, оскільки відповідно до критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи та фінансового стану обох сторін, сторона позивачів не може нести завищені витрати на послуги залучених стороною відповідача декількох адвокатів. Тому суд стягує з позивачів на користь законного представника відповідача витрати за участь одного адвоката як представника відповідача у всіх судових засіданнях з розрахунку: 9 год. х 1 514,00 грн = 13626 грн.

З тих самих мотивів суд також зменшує розмір витрат на надання таких послуг як отримання консультацій, ознайомлення з позовом та узгодження правової позиції, і стягує з позивачів на користь законного представника відповідача витрати за ці послуги, надані одним адвокатом як представником відповідача у розмірі 3028 грн.

Разом з тим, суд вважає, що у зв`язку з наданням двома адвокатами різних за своїм змістом та необхідних у цій справі послуг з правничої допомоги, підлягають стягненню з позивачів фактично понесені іншою стороною витрати за надання адвокатом Піліпенком Д.О. послуги з подання адвокатських запитів, клопотань, заяв у розмірі 1514 грн.

Стосовно послуг щодо складання відзиву на позовну заяву та підготовки судових дебатів, які надавались адвокатом Жогіною О.О. та визначені у розмірі 10598 грн, суд доходить висновку про зменшення вказаної суми до 5299 грн, з урахуванням змісту відзиву та письмових дебатів, а також те, що викладені у позові обставини не були абсолютно новими для адвоката, з огляду на тривалі та непоодинокі судові процеси, які тривають між позивачами та відповідачем стосовно спадкового майна, а отже не потребували значного часу для викладу фактичних обставин та заперечень.

Таким чином, з огляду на викладене вище, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на підставу та предмет позову, тривалість судових засідань та процесуальні дії, які вчинялись під час їх проведення, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатами роботи, зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви законного представника відповідача про стягнення з позивачів витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 23467 грн.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що солідарне стягнення суми судових витрат, як про це просить представник відповідача, законом не передбачено, а відтак стягненню із позивачів підлягають судові витрати в рівних частинах тобто по 11733,50 грн з кожного.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_4 , яка є законним представником малолітнього ОСОБА_5 ,про ухвалення додаткового рішення у справі - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 як законного представника малолітнього відповідача ОСОБА_5 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23467 грн, а саме: по 11733,50 грн з кожного.

В іншій частині вимог- відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач 1 (боржник): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Позивач 2 (боржник): ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Законний представник малолітнього відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст додаткового судового рішення складено 16 травня 2025 року.

Суддя К.В. Шаповалова