Справа № 346/5243/24
Провадження № 22-ц/4808/626/25
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Баркова В.М., Василишин Л.В.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргоюОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Паламарчук Олена Анатоліївна, на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Яремин М.П. 17 лютого 2025 року в м. Коломия Івано-Франківської області, повний текст якого складено 24 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30 червня 2017 року у справі №346/2172/16-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та, в тому числі, зобов`язано ОСОБА_4 облаштувати перегородку на горищі будинку АДРЕСА_1 , із облегшеної цегли (або дощату) по лінії поділу розмежування над приналежними сторонами кімнатами першого поверху будинку, як вказано на плані-схемі варіанту розподілу.

В подальшому їй стало відомо, що спірна квартира не належить ОСОБА_4 на праві власності. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав від 27 квітня 2023 року, право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 (відповідачці).

У травні 2023 року вона звернулась до Коломийського міськрайонного суду із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні. Ухвалою цього суду від 12 червня 2023 року замінено боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_4 на ОСОБА_3 .

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 вересня 2023 року ухвалу суду змінено, замінено боржника ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа від 02 липня 2020 року у справі №346/2172/16-ц.

Постановою від 10 липня 2023 року старшим державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №72200364 із виконання виконавчого листа №346/2172/16-ц, виданого 02 липня 2020 року.

В ході виконавчого провадження неодноразово здійснювався вихід на місце виконання рішення, про що складались відповідні акти. Під час однієї з перевірок виконання боржницею рішення суду ОСОБА_3 було вказано на те, що рішення нею виконано частково та зазначено недоліки, які має усунути.

Постановою державного виконавця від 28 грудня 2023 року до провадження залучено ОСОБА_5 в якості спеціаліста для визначення відповідності проведених ОСОБА_3 робіт з облаштування перегородки вимогам резолютивної частини рішення суду від 30 червня 2017 року.

15 лютого 2024 року спеціалістом ОСОБА_5 до матеріалів виконавчого провадження долучено висновок експерта будівельно-технічного дослідження, датований 12 лютого 2024 року.

Незважаючи на те, що висновком експерта вказано на конструктивні недоліки облаштованої перегородки, необхідність облаштування (заміни) даної розмежувальної стіни шляхом облаштування вертикальної цегляної перегородки, з врахуванням розташування стіни першого поверху та її серединної лінії розмежування, відповідачка визначені висновком експерта дії не виконала, належним чином розмежувальну стіну не облаштувала.

Виконавче провадження відповідно до постанови державного виконавця від 22 лютого 2024 року закінчено.

На даний час споруджена ОСОБА_3 перегородка спирається на площину підлоги горища будинку, що створює загрозу порушення цілісності стелі належної їй (позивачці) квартири. Крім того, поверхня даної перегородки є нерівною, виконаною з різних матеріалів (необроблені дошки, відрізки ДСП-матеріалів; ХДФ-матеріали, тощо). Поверхня перегородки не є гладкою, з неї виступають своєю гострою стороною цвяхи, що може створювати небезпеку здоров`ю мешканців квартири АДРЕСА_3 .

Такі дії відповідачки порушують її (позивачки) права, як власниці квартири АДРЕСА_4 .

Просила зобов`язати ОСОБА_3 облаштувати на горищі будинку АДРЕСА_1 розмежувальну вертикальну цегляну перегородку, з врахуванням розташування першого поверху та її серединної лінії розмежування над приналежними сторонам кімнатами першого поверху будинку, відповідно до варіанту розподілу, визначеного висновком судової будівельно-технічної експертизи №041/БТ-16 від 12 грудня 2016 року (а.с.1-4).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Коломийського міськрайонногосуду Івано-Франківської області від 17 лютого 2025 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.120-124).

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Паламарчук О.В., подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків фактичним обставинам справи.

Не погоджується із твердженням суду про те, що в судовому засіданні досліджено два відеозаписи, долучені стороною позивача, на яких зафіксовано суцільну дощату перегородку по лінії розмежування, в окремих місцях закрито деревно-волокнистою плитою.

Так, на дослідженому судом відеозаписі зафіксовано, що зазначена спірна перегородка не є суцільною дощатою. Як виходить з інформації, що зафіксована на відео, перегородка споруджена частково з необробленої дошки, частково з обрізків дошки, обрізків деревно-волокнистих плит, які, виходячи з їх вигляду, вже були у використанні, інших матеріалів. Таке виконання даної конструкції унеможливлює її характеристику як суцільної будівельної конструкції, виконаної із неналежних будівельних матеріалів, для розмежування двох окремих приміщень.

В наступному відео видно щілини між дошками, а також те, що використані відповідачкою пиломатеріали є різного розміру, не прилягають щільно один до одного, не є обробленими. При забитті цвяхів для фіксації деревно-волокнистих плит до дощок, гострі кінці цвяхів виступають зі сторони приміщення горища позивачки, створюючи загрозу для її здоров`я та унеможливлюючи безпечне використання приміщення.

Разом з тим, суд вказує на те, що щілини між дошками закриті деревно-волокнистою плитою і одночасно робить висновок про суцільність перегородки. Такі висновки суду є суперечливими.

Також на думку апелянта суперечать матеріалам справи висновки суду про те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що під час влаштування перегородки допущені порушення будівельних норм і правил.

Так, відповідно до висновку експерта, перегородку на горищі із облегшеної цегли (або дощату), по лінії розподілу розмежування над приналежними сторонам кімнатами першого поверху будинку облаштовано.

Проте, далі по тексту висновку зазначено наступне. Пунктом 7 експерт вказує на неприпустимість існування спорудженої ОСОБА_3 конструкції та необхідність переобладнання перегородки так, щоб вона відповідала технічним характеристикам та рішенню суду.

Однак, суд в оскаржуваному рішенні посилається на висновок експерта як на доказ того, що перегородка споруджена і рішення суду від 30 червня 2017 року виконано.

На думку апелянта, такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в даному провадженні предметом спору є перегородка між двома частинами будинку, правовою підставою право власника майна на захист від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння шляхом зобов`язання вчинити певну дію, а не факт виконання рішення суду від 30.06.2017 року.

Вважає безпідставним посилання суду на недоведеність порушення її прав через відсутність доведення порушення будівельних норм і правил, оскільки чинне законодавство України у галузі проектування та будівництва не містить спеціальних державних будівельних норм та правил (ДБН або СНІП), які б регулювали безпосередньо вимоги до перегородок.

За наведених підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с.128-132).

Позиція інших учасників справи

Відповідачкою ОСОБА_3 подано відзив на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою та безпідставною. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін (а.с.144-147).

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника Паламарчук О.А., відповідачки ОСОБА_3 , доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.06.2017 року в справі № 346/2172/16-ц позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виділ у натурі із частки майна, що є у спільній частковій власності, задоволено. Припинено право спільної часткової власності в будинку АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності; визнано за ОСОБА_4 право власності на 2/3 частин будинку з належними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , новостворену квартиру АДРЕСА_5 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину вказаного будинку з належними господарськими будівлями та спорудами, новостворену квартиру АДРЕСА_3 . Розділено реально будинковолодіння АДРЕСА_6 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та виділено їм частки в натурі згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.12.2016 року, ОСОБА_4 новостворену квартиру АДРЕСА_5 , яка складається: веранди - літ. «АІ» пл. 6,50 кв.м; підвалу - літ. «АІІ» пл. 4,10 кв.м; коридору - літ. 1-1 пл. 3,90 кв.м; кладової - літ. 1-2 пл. 4,80 кв.м; кухні - літ. 1-3 пл. 18,60 кв.м; житлової кімнати - літ. 1-4 пл. 22,60 кв.м; житлової кімнати літ. 1-10, пл. 23,70 кв.м., а також господарські споруди: літню кухню - літ. «Б»; 1/2 частку сараю - літ. «В»; сарай - літ. «Д»; 1/2 огорожі - літ. «N1»; криницю - літ. «N2», всього на суму 152 541,94 грн., що становить 65/100 частин будинковолодіння. ОСОБА_1 новостворену квартиру АДРЕСА_3 , яка складається: коридору - літ. 1-6 пл. 4,40 кв.м; кладову - літ. 1-7 пл. 3,40 кв.м; кухню - літ. 1-8 пл. 18,30 кв.м; житлову кімнату - літ. 1-9 пл. 19,10 кв.м; коридор - літ. 1-11 пл. 6,20 кв.м, а також господарські споруди: 1/2 частку сараю - літ. «В»; сарай - літ. «Г»; вбиральню - літ. «Ж»; огорожу - літ. «N1», всього на суму 82 951,06 грн., що становить 35/100 частин будинковолодіння. Зобов`язано ОСОБА_4 та ОСОБА_1 виконати такий об`єм робіт: ОСОБА_4 - облаштувати перегородку на горищі із облегшеної цегли (або дощату), по лінії поділу -розмежування над приналежними сторонам кімнатами 1-го поверху будинку, як вказано на план схемі варіанту розподілу; ОСОБА_1 - влаштувати вихід на свою частину горища житлового будинку із коридору літ. 1-6, як вказано на план схемі варіанту розподілу; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 4 453,39 грн., як компенсацію за перевищення приналежних ідеальних частин у будинковолодінні, а також судові витрати ( а.с. 10-15 ).

У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 330439504 від 27.04.2023 року, за ОСОБА_3 21.12.2020 року на підставі договору дарування, посвідченого 21.12.2020 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Обідняк І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1425, зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_5 , а також на складові частини об`єкта нерухомого майна: літню кухню - літера Б ; 1-2 частку сараю - літера В ; сарай - літера Д ; 1/2 огорожі - №1 ; криницю - №2 ( а.с. 26-27 ).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11.09.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 12.06.2023 року змінено. Замінено боржника ОСОБА_4 його правонаступником ОСОБА_3 у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа від 02.07.2020 року №346/2172/16-ц, виданого Коломийським міськрайонним судом про зобов`язання ОСОБА_4 облаштувати перегородку на горищі із облегшеної цегли (або дощату), по лінії поділу - розмежування над приналежними сторонам кімнатами 1-го поверху будинку, як вказано на план схемі варіанту розподілу (а.с. 16-25 ).

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_5 будівельно-технічного дослідження від 12.02.2024 року, філії Українського центру після аварійного захисту Експерт-Сервіс, виконаного на підставі постанови про призначення спеціаліста у виконавчому провадженні ВП №72200364 від 28.12.2023 року, за результатами проведення (виконання) експертних будівельно-технічних досліджень, враховуючи дані огляду: 1) перегородку на горищі із облегшеної цегли (або дощату) облаштовано; 2) усунено претензії по якості виконання горищного розмежування (щільність) дощатої перегородки; 3) додатково розглянуто надійність кріплення облаштованої дощатої перегородки; враховано попередні зауваження по облаштуванню жаростійкої частини перегородки біля димарів і враховано можливість їх подальшого обслуговування; 5) при облаштуванні верхнього кріплення новозведеної (облаштованої) дощатої перегородки до існуючого кізла даху (за наполяганням іншої сторони), що є об`єктивною технічною необхідністю та конструктивною особливістю даху; 6) враховуючи конструктивну прямолінійність каркасу дощатої перегородки та збереження її технічної стійкості (надійності ) для серединного її облаштування відносно лінії розподілу, технічно прийшлося провести незначне зміщення в її нижній частині (що вказано на - 4,6 см); 7) при подальшому обслуговуванні (заміні) розмежувальної лінії стіни на облегшену цеглу, буде ліквідовано вказаний ухил дощатої перегородки та облаштовано вертикальну цегляну перегородку, з врахуванням розташування стіни 1-го поверху та її серединної лінії розмежування. Перегородку на горищі із облегшеної цегли (або дощату), по лінії поділу розмежування над приналежними сторонам кімнатами 1-го поверху будинку облаштовано. Вищевказані умови правильності виконання зазначеного рішення суду слід вважати виконаними (з врахуванням технічно-конструктивних особливостей горища) ( а.с. 28-31 ).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження, винесеної 22.02.2024 року старшим державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП № 72200364, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 346/2172/16-ц, виданого 02.07.2020 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області про зобов`язання ОСОБА_4 облаштувати перегородку на горищі із облегшеної цегли (або дощату), по лінії поділу - розмежування над приналежними сторонам кімнатами 1-го поверху будинку, як вказано на план схемі варіанту розподілу, закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням (а.с. 51 ).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 27.03.2024 року скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Паращук М.В. щодо закінчення виконавчого провадження № 72200364; скасування постанови вказаного виконавця від 22.02.2024 року про закінчення виконавчого провадження № 72200364; зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження № 72200364 та здійснити примусове виконання виконавчого листа, виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 02.07.2020 року в справі № 346/2172/16-ц, - залишено без розгляду на підставі ч.2 ст.126 ЦПК України ( а.с. 52 ).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28.05.2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Паламарчук О.А. залишено без задоволення, а увалу Коломийського міськрайонного суду від 27.03.2024 року без змін ( а.с. 53-60 ).

Стороною відповідача на підтвердження своїх заперечень долучено до матеріалів справи висновок судової будівельно-технічної експертизи №041/БТ-16, на підставі якого рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30.06.2017 року проведено поділ будинковолодіння, що в АДРЕСА_6 , та який містить фототаблиці, що відображають фотофіксацію технічного стану будинковолодіння станом на дату складання висновку; загальна характеристика технічного стану старий (61-80 % фізичного зносу), стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих дуже старий, обмежене виконання елементами будинку своїх функції ( а.с. 77-81 ), а на наданій фототаблиці зафіксовано влаштовану дощату перегородку (а.с. 82) .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 (мати відповідача) повідомила, що перегородка влаштована з дощок по лінії розмежування, лише біля димаря (коминка) є відступ для доступу та у зв`язку з технічною необхідністю; вона була погоджена з позивачем, спеціаліст все перевірив та схвалив; позивач будь-яких заперечень після облаштування перегородки не висловлювала, у зв`язку з чим виконавче провадження було закінчене.

В судовому засіданні також досліджено два відеозаписи, долучені стороною позивача до позовної заяви, на яких зафіксовано суцільну дощату перегородку по лінії розмежування, в окремих місцях щілини закрито деревно-волокнистою плитою.

Застосовані норми права

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Здійснення власником свого права власності передусім полягає в безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина перша, друга статті 321 ЦК України).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27.01.2021 року у справі №175/4348/17 підставою для подання позову про усунення перешкод у користуванні є створення іншою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою цього позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування майном у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування), а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права.

Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Відповідно до ч.1 ст.15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частинами 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року (справа № 129/1033/13-ц), постанови Верховного Суду від 02.10.2018 року (справа № 910/18036/17), від 23.10.2019 року (справа № 917/1307/18), від 18.11.2019 року (справа № 902/761/18), від 04.12.2019 року (справа № 917/2101/17).

Реалізуючи право на судовий захист, особа, звертаючись до суду, повинна вказати суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилається на порушення її прав внаслідок облаштованої відповідачем на виконання рішення суду від 30.06.2017 року дощатої перегородки на горищі будинку, що створює загрозу порушення цілісності стелі квартири позивача, а також може створювати небезпеку здоров`ю мешканців квартири АДРЕСА_3 .

Таким чином, позивач стверджує, що встановлена перегородка не відповідає вимогам і рішенню суду через її якість, використані матеріали та функціональну непридатність для розмежування простору.

Разом з тим, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що під час влаштування перегородки допущені порушення будівельних норм і правил, з врахуванням усіх обставин справи в їх сукупності, які призводять до порушення її прав.

Аналізуючи висновок будівельно-технічного дослідження від 12.02.2024 року, виконаний спеціалістом філії Українського центру післяаварійного захисту Експерт-Сервіс Кавецьким В.А. у виконавчому провадженні ВП №72200364, залученим на підставі постанови про призначення спеціаліста у виконавчому провадженні ВП №72200364 від 28.12.2023 року, слід зробити наступні висновки щодо виконання рішення суду про встановлення перегородки на горищі: експерт підтверджує факт облаштування перегородки на горищі, яка може бути виконана як з полегшеної цегли, так і з дощок; претензії щодо щільності дощатої перегородки усунено, що вказує на те, що зауваження позивача щодо нещільності дощатої перегородки були розглянуті та усунені; експерт додатково розглянув та підтвердив надійність кріплення встановленої дощатої перегородки; попередні зауваження щодо облаштування жаростійкої частини перегородки біля димарів були враховані, а також забезпечено можливість їх подальшого обслуговування; експерт підтверджує, що верхнє кріплення дощатої перегородки до існуючого кізла даху є об`єктивною технічною необхідністю та конструктивною особливістю даху (це пояснює можливі особливості її встановлення); незначне зміщення нижньої частини перегородки: через конструктивну прямолінійність каркасу та необхідність збереження стійкості було технічно необхідне незначне зміщення нижньої частини перегородки (на 4,6 см) відносно лінії розподілу; подальша можливість заміни на цегляну перегородку: експерт зазначає, що при подальшому обслуговуванні (або заміні) розмежувальної лінії стіни на полегшену цеглу, вказаний ухил дощатої перегородки буде ліквідовано та облаштовано вертикальну цегляну перегородку з урахуванням розташування стіни першого поверху та її серединної лінії розмежування. Це вказує на тимчасовий характер дощатої перегородки або на можливість її подальшої модифікації.

У підсумку, експерт вважає, що умови правильності виконання рішення суду щодо облаштування перегородки на горищі виконані, з урахуванням технічно-конструктивних особливостей горища. Експерт підтверджує факт облаштування перегородки, усунення претензій щодо її щільності та надійності, а також пояснює певні технічні особливості її встановлення (кріплення до даху, незначне зміщення). Можливість подальшої заміни на цегляну перегородку не свідчить про невиконання рішення суду, оскільки перегородка виконує свою основну функцію розмежування частин горища між двома власниками і встановлена без порушень та відповідно до виділених часток власників і з урахуванням технічних особливостей горища.

Відтак, на підставі висновку експерта, рішення Коломийського міськрайонного суду від 30 червня 2017 року у справі №346/2172/16-цє виконаним.

Більше того, з висновку експерта будівельно-технічного дослідження вбачається, що перегородку (влаштування якої судом допущено альтернативним способом), влаштовано належним чином, у зв`язку з чим виконавче провадження щодо виконання вищевказаного рішення закінчено у зв`язку з його фактичним виконанням.

Таким чином, на підставі наведеного, враховуючи, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог, а також доказів на підтвердження, що внаслідок влаштування відповідачем дощатої перегородки на горищі будинку позивачу створено перешкоди у користуванні її майном, що свідчило б про порушення її законних прав та інтересів та недоведеністю позивачем наявності таких перешкод та порушення її прав, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Порушень норм процесуального чи матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судових рішень, суд не встановив.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідачкою ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу зазначено про орієнтовний розмір понесених нею судових витрат у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції, який становить 1500 гривень, що складається з витрат на професійну правничу допомогу та підтверджується додаткової угодою №2 до Договору №12/4 про надання правової допомоги від 07.10.2024 року, актом №3 приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 04.04.2025 року (загальна вартість послуг становить 1500 грн) та квитанцією №370001 від 07.04.2025 року про сплату ОСОБА_3 за послуги правничої допомоги адвокату Орешко Л.О. 1500,00 грн (а.с.149-151).

Як вбачається з матеріалів справи, 07.10.2024 року між адвокатом Орешко Л.Л. та ОСОБА_3 укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до п.1.1. якого предметом договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у складанні відзиву на позовну заяву та представництво в судах у справі про зобов`язання вчинення певної дії (а.с.62).

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що розмір витрат відповідача на оплату професійної правничої допомоги у даній справі становить 1 500 грн, що підтверджується відповідними доказами.

Враховуючи, що в задоволені позову відмовлено, вказані судові витрати, понесені відповідачем, слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.374,375,381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Паламарчук Олена Анатоліївна, залишити без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2025 року без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_6 ,на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 ,зареєстрованої по АДРЕСА_7 , витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн (одну тисячу п`ятсот гривень).

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.О. Максюта

Судді: В.М. Барков

Л.В. Василишин

Повний текст постанови складено 20 травня 2025 року.