Справа № 589/5373/24
Провадження № 2/589/669/25
17 квітня 2025 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Курбанової А.Р.
за участю секретаря судового засідання Поронько Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася судовими повістками, які відправлялися рекомендованим поштовим відправленням, але до суду повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася, відзив на позов з правовим обґрунтуванням доводів та заперечень не надала.
З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 17 квітня 2025 року у відповідності із ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до положень ст. ст. 638, 640, 642 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а також з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, крім іншого, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
На виконання зазначених вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» Позичальнику було надіслано одноразовий ідентифікатор для підписання Договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів, яким остання підписала вказані документи, що підтверджується електронним підписом ОСОБА_1 з одноразовим ідентифікатором 2gch5vstr /а.с.10-19/.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.
Як встановлено вище, виходячи з умов п. 1.1.5, 1.2, 1.3.2, 1.6, 1.8. 2.2.2. Договору, відповідач мала повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 0,01 % (а у разі прострочення - із ставки 2,5%) до кінця строку кредитування, тобто до 17.03.2024р.
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, у порушення наведених вище умов Договору, ст. ст. 525, 526 ЦК України відповідачем зобов`язання щодо сплати тіла кредиту та процентів у строки, передбачені Договором, належним чином не виконувалися. В той же час, як визнає позивач у позові, 18.03.2024р. на наступний день по спливу встановленого договором строку кредитування відповідач здійснила оплату в сумі 6700,00 грн.
Разом з тим, надаючи правову оцінку заявленому розміру заборгованості, слід звернути увагу позивача на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором.
Як було зазначено вище, сторони погодили між собою розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.
Між тим припис абз. 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Отже, оскільки право позивача нараховувати передбачені договором проценти за позикою припинилось 17.03.2024 року, вимоги позивача про стягнення процентів після 17 березня 2024 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 р. та інших.
Звертаючись до умов укладеного між сторонами Договору, слід зазначити, що у розділі 3 цього Договору, яким врегульовано відповідальність сторін, сторони не передбачили стягнення процентів річних в розмірі більшому, ніж встановлено статтею 625 ЦК України. А положення п.1.5.1 Договору, які дозволяють нараховувати процентів за умови пролонгації строку кредитування, в даному випадку не застосовуються, адже позивачем не доведено факту такої пролонгації в порядку, передбаченому розділом 4 даного Договору (зокрема, на надано доказів укладання відповідної додаткової угоди, як то передбачено умовами цього розділу Договору).
Таким чином, виходячи із суми позики - 6700,00 грн. і строку кредитування, зважаючи на те, що протягом 30 днів (в межах строку кредитування) позику не повернуто, що має наслідком нарахування процентів за позаакційною (базовою) процентною ставкою 2,5% на день від суми позики, заборгованість відповідача по процентам за Договором становить: 6700,00грн.*2,5%*30 дня = 5025 грн.
При цьому, суд враховує здійснену 18.03.2024р. позивачем часткову оплату в сумі 6700,00 грн. у погашення тіла позики, відповідно до черговості погашення вимог, визначеної в п. 3.5 Договору. З огляду на наведене, заборгованість відповідача перед позивачем складається лише з суми процентів та становить 5025 грн.
Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач в даній справі не скористалася своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження.
Таким чином, на думку суду, наявність та розмір заборгованості ОСОБА_1 у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги задовольнити частково у вказаній сумі.
З урахуванням викладеного, вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно обсягу задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до Сумського апеляційного суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області А.Р.Курбанова