Провадження № 2/643/1101/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 м.Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Афанасьєва В.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові позовну заяву ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Сатлівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за законом та скасування арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до Московського районного суду м.Харкова про скасування арешту нерухомого майна на все нерухоме майно ОСОБА_7 і на об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 56711769, що винесена 06.07.2018 старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кречетовою М.А. та визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 та на 1/6 частку кожній в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , який був сином позивача ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно, що знаходиться на території міста Харків - квартиру АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 до нотаріальної контори. За її заявою 16.02.2023 була відкрита спадкова справа №146/2023, номер у спадковому реєстрі 70273731. Малолітня ОСОБА_3 також прийняла спадщину в силу ч.4 ст. 1268 ЦК. Постановами державного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 у зв`язку з існуванням арешту на квартиру. З метою захисту спадкових прав, позивачі змушені звертатися до суду із позовом про скасування арешту та визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину вищезазначеної квартири, що частково належала ОСОБА_7 .

Провадження у справі відкрито 26.11.2024.Ухвалою Московського районного суду м. Харкова, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 11 грудня 2024 року, клопотання позивачів про витребування доказів задоволено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» Панченко А.С. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, та просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Відзив на позовну заяву відповідачами не надано.

Представник третьої особи надав пояснення по справі в яких зазначив, що 06.07.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56711769 з примусового виконання виконавчого листа № 643/11799/17 від 26.06.2018 виданого Московським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 суми боргу за договором позики у розмірі 170000 грн. 09.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Також, 15.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60285285 з примусового виконання виконавчого листа № 643/3597/19 від 23.07.2019 виданого Московським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_7 на користь АТ КБ «Приватбанк» суми боргу за договором кредиту від 13.08.2007 у розмірі 25521,32 грн. 09.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Вислухавши сторони, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, вислухавши свідків, суд дійшов наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 15).

За життя ОСОБА_7 мав у власності частину квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_2 , форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна сумісна.

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно, а саме частину квартири, яка розташована в АДРЕСА_2 .

16.02.2023 позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 до державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори. За заявою позивача було заведено спадкову справу № 146/2023.

26.07.2024 постановою державного нотаріуса Авер`янової Л.П. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявна інформація про державну реєстрацію обтяження арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови Московського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області, а саме квартиру АДРЕСА_1 , (а.с. 109).

Також, 29.07.2024 позивач ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 до державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори. (а.с. 110).

Також судом встановлено, що 06.07.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56711769 з примусового виконання виконавчого листа № 643/11799/17 від 26.06.2018 виданого Московським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 суми боргу за договором позики у розмірі 170000 грн. 27.01.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. 09.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Також, 15.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60285285 з примусового виконання виконавчого листа № 643/3597/19 від 23.07.2019 виданого Московським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_7 на користь АТ КБ «Приватбанк» суми боргу за договором кредиту від 13.08.2007 у розмірі 25521,32 грн. 15.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 15.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору. 15.10.2019 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. 28.01.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. 09.03.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі мають намір скасувати накладений арешт, з метою оформлення належної їм спадщини після смерті ОСОБА_7 .

Згідно ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Частиною 5 ст. 59 вказаного вище Закону, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Позивачі мають право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не можуть цього робити через наявність обтяження на належне їм майно.

Згідно абзаців першого та другого пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 (далі Постанова № 5), у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно абзацу першого пункту другого Постанови № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктом 13 Постанови № 5 роз`яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог.

Відповідно дост.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно дост.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Вимоги позивачів, що ґрунтуються на їх праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

На сьогодні позивачі мають намір оформити спадщину та розпоряджатися належним їм майном, проте через наявність арешту позбавлені можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивачів.

Суду не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачами як кредиторами спадкодавця активних дій для стягнення заборгованості за вищевказаними судовими рішеннями після повернення їм виконавчих документів.

Також суду не надано доказів на підтвердження факту пред`явлення відповідачами як кредитором спадкодавця вимог до позивачів як спадкоємців в порядку ст.1281 ЦК України протягом шести місяців від дня коли відповідачі дізналися чи могли дізнатися про відкриття спадщини.

Ці обставини свідчать про відсутність майнових претензій з боку кредиторів до позивачів.

Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом зняття арешту з майна, тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Разом з тим, як встановлено судом, ОСОБА_7 мав у власності частку квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання за позивачами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 право власності на частину квартири, як передчасно заявлену, оскільки позивачі мають правовстановлюючі документи на вказану квартиру, а тому нотаріус повинен вирішити питання щодо видачі свідоцтв про право на спадщину.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати арешти нерухомого майна на все нерухоме майно ОСОБА_7 і на об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 56711769, що винесена 06.07.2018 старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кречетовою М.А.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , АДРЕСА_4 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «ПриватБанк», м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д;

Третя особа: Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Харків, вул. Студентська, 5/6.

Суддя: В.О. Афанасьєв