Справа №:755/6970/25
Провадження №: 2-о/755/371/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2025 р. суддя Дніпровського районного суд м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суд міста Києва з вищевказаною заявою, в якій просила суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу, з 2012 року до дня смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків не більше ніж п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

З метою усунення недоліків заяви, заявник мала надати в письмовому вигляді заяву в новій редакції з урахуванням наведених в даній ухвалі суду недоліків щодо її змісту, вказавши про наявність або відсутність у спадкодавця інших спадкоємців та, в залежності від цього, вказати відповідну заінтересовану особу (осіб).

Копію зазначеної ухвали суду доставлено до електронної скриньки заявника 12 травня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

16 травня 2025 року заявник подала до суду заяву в новій редакції, в якій зазначила заінтересовану особу - приватного нотаріуса Вірун Оксану Юріївну та просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу, з 2012 року до дня смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом із тим, 13 травня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , який зазначає, що він є сином ОСОБА_3 та що він заперечує поти задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки зазначені в заяві останньої доводи щодо спільного проживання не відповідають дійсності. З наведених підстав ОСОБА_2 вказує, що в даній справі наявний спір про право, що виключає можливість її розгляду в порядку окремого провадження.

До заяви ОСОБА_3 , серед іншого, долучено копію свідоцтва про народження.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік фактів, справи про встановлення яких можуть бути розглянуті судом.

Суд зокрема розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Отже, в порядку окремого провадження суд може встановити лише факт, який породжує юридичні наслідки та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як убачається зі змісту заяви, метою встановлення даного факту в ній зазначено реалізація спадкових прав. Також заявником вказувалось на придбання майна за час спільного проживання зі спадкоємцем.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Зважаючи на подану сином спадкодавця заяву із запереченнями проти встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без шлюбу, вбачається спір про право на спадщину між заявником та спадкоємцем ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, суд убачає визначені ч. 4 ст. 315 ЦПК України підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись статтями 258-260, 293, 315, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без шлюбу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

С у д д я :