Справа № 570/2253/23
Номер провадження 2/570/40/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2025 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Ганцева В.В.,

учасники справи, які брали участь у засіданні 09 травня 2025 року:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Дупака В.Г.,

відповідач - не з`явився,

представника відповідача адвоката Рудики С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

04.05.2023 року в провадження судді Рівненського районного суду Рівненської області Гладишевої Х.В. за ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області в особі судді Остапчук Л.В. від 04.05.2023 року, в порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини до ОСОБА_2

14.06.2024 року представник позивача адвокат Дупак В.Г. подав уточнену позовну заяву про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якій позивач просить збільшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення повноліття, а також стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання сина, що викликані особливими обставинами у розмірі 75% таких витрат, а саме 134 201 грн. 70 коп.

Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.

Згідно уточненої позовної заяви від 14.06.2024 року, позивач зазначає, що вона 02.05.2023 року через свого представника подала до Рівненського районного суду Рівненської області зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області в особі судді Остапчук Л.В. від 04.05.2023 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви та передано таку заяву до канцелярії суду для її реєстрації як окремої цивільної справи.

04.05.2023 року цивільну справу передано на розгляд судді Рівненського районного суду Рівненської області Гладишевої Х.В.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 12.10.2023 року провадження у вказаній справі було зупинено до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі №570/1428/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області в особі судді Остапчук Л.В. від 03.11.2023 року зменшено розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_2 відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25.10.2018 року до 1/9 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Постановою Рівненського апеляційного суду від 22.02.2024 року рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 03.11.2023 року скасовано в частині розподілу судових витрат. В решті рішення залишено без змін.

Так, позивачка зазначає про те, що з часу прийняття рішення Рівненським районним судом Рівненської області від 25.10.2018 року у відповідача значно покращилося матеріальне становище, що підтверджується довідкою про виплату грошового забезпечення, додаткової винагороди та премії №180 від 03.03.2022 року, яка надана військовою частиною. Доходи відповідача у червні-грудня 2022 року складали 130 110 грн. 55 коп. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 27.04.2023 року розмір доходів відповідача становив значні суми. Крім того, суд при призначенні аліментів вперше у 2018 році, враховував той факт, що відповідач залишив позивачці земельну ділянку яку отримав як учасник АТО, а тому розмір аліментів судом було встановлено не 1/4 від доходу як того просила позивач, а 1/5 від доходу з урахуванням саме цих обставин. Однак відповідач, обманом виманив через сина довіреність на вчинення дій з земельною ділянкою і скасував таку довіреність, таким чином позивачка втратила права на вказану ділянку. Крім того, позивачка проживає у службовому житлі наданому відповідачу і змушена сама сплачувати комунальні послуги за житло, а відповідач дозволяє там проживати їй з сином лише з метою розширення житлової площі в майбутньому. На підтвердження наведеного свідчить той факт, що відповідач зареєстрував там свою доньку від другого шлюбу ОСОБА_4 . Також позивач звертає увагу на те, що вона була звільнена з основного місця роботи та не має постійного та стабільного доходу. Зауважує про те, що усе забезпечення дитини, а саме виховання, навчання, освіта, здоров`я, харчування дитини лежить саме на позивачці, а відповідач участі у житті дитини не приймає.

Крім того, позивач зазначає про те, що на даний час матеріальний стан відповідача покращився, але сплата аліментів на утримання дитини суттєво зменшилася згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 03.11.2023 року, що значно погіршує становище дитини.

Що стосується додаткових витрат на сина, позивач зазначає про те, що син ОСОБА_3 проявляє особливу схильність до вивчення англійської мови, програмування та інформаційних технологій та планує в майбутньому здобувати освіту за вказаними напрямками. З цією метою, та у зв`язку з введенням в Україні дистанційної форми навчання позивачка придбала для сина технічні пристрої для забезпечення якісного навчання, зокрема, ноутбук та інші додаткові до нього технічні пристрої, а також смартфон. Крім того, позивачка на постійній основі сплачує вказані ІТ-курси та навчання з англійської мови сина, придбання книг, про що долучила відповідні платіжні документи.

Також, позивачка звертає увагу, що син має проблеми зі здоров`ям, потребує прийому ліків та санаторного лікування. При цьому, вона покращила жилий стан у кімнаті сина, зробила там ремонт, придбала меблі, постійно забезпечує сина одягом та всім необхідним.

Однак сума аліментів, які сплачує відповідач на користь сина, не покриває цих витрат позивачки на утримання сина, позивачем підраховано всі додаткові витрати, які вона понесла для задоволення необхідних потреб сина та просить стягнути 75% від суми понесених витрат, а саме 134 201 грн. 70 коп.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив, однак відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Рудика С.Ю. заперечували з приводу збільшення розміру аліментів у зв`язку з їх безпідставністю. Вказували про те, що посилання в позовній заяві на обставини, які встановлені рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 25.10.2018 року є безпідставними, оскільки прийнято рішення Рівненським районним судом Рівненської області від 03.11.2023 року про зменшення розміру аліментів та встановлено інші нові обставини, зокрема про зменшення розміру аліментів з 1/5 до 1/9 доходу. Так, відповідач звертає увагу, що у нього погіршився стан здоров`я, він витрачає кошти зокрема на оренду житла, на утримання та лікування донька ОСОБА_4 , яка страждає на хронічне захворювання та має групу інвалідності, постійно хворіє, потребує спеціальних умов, зокрема санаторного лікування, спеціального режиму харчування, його дружина позбавлена можливості працювати та отримувати дохід, оскільки постійно доглядає за донькою, тобто вказане свідчить про істотні зміни у бік погіршення становища відповідача. Заявляє про те, що позивачка заявляючи такі позовні вимоги хоче таким чином задовольнити свої потреби за рахунок сплати аліментів відповідачем, а тому відсутні обгрунтовані підстави для збільшення розміру аліментів. Звертає увагу на те, що позивачка офіційно не працює, користується службовим житлом, яке надано відповідачу, та таким чином економить кошти на оренді житла, а відповідач змушений орендувати житло, а також позивач отримує аліменти.

Що стосується додаткових витрат на дитину, в частині навчання в сфері ІТ та англійської мови сторона відповідача не вважає ці обставини саме розвитком особливих здібностей дитини, а лише репетиторством перед вступом у навчальний заклад, при цьому така необхідність в навчанні не погоджена з відповідачем. Щодо проблем зі здоров`ям сина, то позивачем не надано даних на підтвердження наявності хронічних захворювань та здійснення лікування таких захворювань, необхідності оздоровлення. Решта витрат, що складають ремонт кімнати та придбання одягу це витрати не є особливими витратами і входять до обсягу витрат, які покривають аліменти. З цих підстав, відповідач та його представник заперечують щодо задоволення позовної заяви про збільшення розміру аліментів до 1/4 та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Процесуальні дії у справі.

04.05.2023 року за ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області в особі судді Остапчук Л.В. від 04.05.2023 року, в порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини до ОСОБА_2 .

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.05.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 10:00 год. 12.06.2023 року.

05.06.2023 року надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 про зупинення розгляду справи.

12.06.2023 року судовий розгляд справи відкладено у зв`язку з іншими підставами до 09:00 год. 27.06.2023 року.

14.06.2023 року до суду надійшло клопотання про долучення доказів від представника відповідача.

27.06.2023 року судовий розгляд відкладено за клопотання представника позивача до 10:15 год. 04.08.2023 року.

04.08.2023 року судовий розгляд відкладено за клопотання представника позивача до 11:15 год. 16.08.2023 року.

15.08.2023 року до суду надійшло клопотання про долучення доказів від представника позивача, зокрема медичних документів та фіскальних чеків.

16.08.2023 року судовий розгляд відкладено за клопотанням представника позивача до 10:00 год. 20.09.2023 року.

19.09.2023 року представником відповідача подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, зокрема довідки з військової частини.

20.09.2023 року судовий розгляд справи відкладено у зв`язку з іншими підставами до 11:30 год. 12.10.2023 року.

12.10.2023 року Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №570/1428/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

05.04.2024 року від представника відповідача надійшла заява про відновлення провадження у справі та долучено копію постанови Рівненського апеляційного суду від 22.02.2024 року, якою рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 03.11.2023 року, яким зменшено розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 до 1/9 скасовано лише в частині судових витрат. В решті рішення залишено без змін.

08.04.2024 року надійшло клопотання від представника позивача про поновлення провадження у справі.

15.04.2024 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області провадження у даній справі поновлено, призначено судове засідання на 10:30 год. 13.05.2024 року.

07.05.2024 року надійшло клопотання представника відповідача про долучення доказів на підтвердження стану здоров`я доньки відповідача, на підтвердження отримання соціальної допомоги на дитину-інваліда, необхідності санаторного лікування, а також квитанції про оплату ліків та продуктів харчування для підтримання дієти, виписки з мед-картки про захворювання, чеки про оплату лікування, виписка із мед-карти стаціонарного хворого №373 від 13.02.2024 року про перебування ОСОБА_4 на лікуванні, чеки про оплату лікування, пов`язаного із хронічним захворюванням, у зв`язку з яким установлено інвалідність. Також долучено медичні документи відповідача від 16.11.2023 року та 23.11.2023 року та чеки на придбання лікування, консультаційний висновок спеціаліста від 16.04.2024 року про наявність у ОСОБА_2 гіпертонічної хвороби 2 ст. 2 ст. Гіпертензивне серце, виписка із медичної карти стаціонарного хворого №122 від 11.04.2024 року, платіжні документи про оплату за орендоване житло та комунальні послуги, квитанції про придбання одягу та продуктів харчування, а також засобів необхідних для проходження служби.

13.05.2024 року судовий розгляд відкладено за клопотанням представника позивача до 14:15 год. 17.06.2024 року.

14.06.2024 року до суду надійшла уточнена позовна заява від представника позивача та документи для долучення до матеріалів справи.

17.06.2024 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області уточнену позовну заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 09:00 год. 15.07.2024 року.

05.07.2024 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів, що стосуються службового житла відповідача, квитанції на підтвердження оплати житла, оплату санаторію, копії виписок з медичної карти, платіжних документів про покупку ліків, продуктів для дієтичного харчування доньки відповідача, санаторно-курортну карту, квитанції на придбання форменого одягу.

08.07.2024 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів копію постанови Рівненського апеляційного суду від 22.02.2024 року, платіжних виписок.

12.07.2024 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів, зокрема лікарського заключення ОСОБА_3 від 11.07.2024 року.

15.07.2024 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів, зокрема платіжного документу на підтвердження надходження позивачу аліментів.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15.07.2024 року було задоволено клопотання представника позивача та представника відповідача про долучення доказів та подані суду докази долучено до матеріалів справи.

25.07.2024 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів, зокрема, платіжних документів про оплату путівки, фіскальних чеків, довідки з санаторію, чеків на придбання продуктів дієтичного харчування для доньки відповідача.

21.08.2024 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів, зокрема платіжного документу на підтвердження оплати санаторного лікування для сина позивачки, чеків на придбання канцелярії, за стоматологічні послуги.

23.08.2024 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів, зокрема витягу про припинення дії довіреності та довідку-відповідь від нотаріуса.

27.08.2024 року судовий розгляд відкладено за клопотанням представника позивача до 11:00 год. 14.10.2024 року.

14.10.2024 року судом протокольно долучено до матеріалів справи подані представником відповідача та представником позивача докази. Судовий розгляд відкладено за клопотання представника позивача до 09:30 год. 31.10.2024 року.

14.10.2024 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів, зокрема квитанції про сплату за навчання, сертифікат про закінчення навчання, направлення лікаря, протокол обстеження з висновком, квитанції з аптеки, товарні чеки.

16.10.2024 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів, зокрема виписки з мед карти, чеки, узд-обстеження, виписка з мед-карти, квитанції про оплату ліків, квитанції про оплату дієтичного харчування.

30.10.2024 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів, зокрема платіжних документів на підтвердження оренди житла, довідка про доходи ОСОБА_2

31.10.2024 року судовий розгляд справи відкладено у зв`язку з відпусткою судді до 12:00 год. 19.11.2024 року.

13.11.2024 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів квитанції по оплаті навчання, рецепт лікаря, квитанції про оплату ліків, протокол обстеження Карповича І.І., консультаційні висновки лікарів.

21.11.2024 року судом протокольно долучено до матеріалів справи подані представником відповідача та представником позивача докази. Судовий розгляд відкладено до 12:00 год. 20.01.2025 року.

20.01.2025 року судовий розгляд справи відкладено у зв`язку з зайнятістю судді в іншому процесі до 15:45 год. 28.01.2025 року.

28.01.2025 року судовий розгляд відкладено у зв`язку із зайнятістю судді в іншому процесі до 09:00 год. 05.03.2025 року.

05.03.2025 року судовий розгляд відкладено за клопотанням представника відповідача до 10:00 год. 16.04.2025 року.

16.04.2025 року судовий розгляд відкладено до 16:00 год. 09.05.2025 року.

08.05.2025 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів до справи, а саме медичного висновку та корінця медичного висновку щодо дитини з інвалідністю віком до 18 років щодо ОСОБА_4

09.05.2025 року суд переходить до стадії ухвалення судового рішення.

16 травня оголошення судового рішення відкладено на 16:30 год. 17 травня 2025 року, у зв`язку із розглядом клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження, в колегіальному складі за участі головуючої по даній справі.

Стислий виклад позицій сторін у справі та їх представників у судових засіданнях.

У судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Дупак В.Г. підтримували позовні вимоги, викладені в редакції уточненої позовної заяви представника позивача адвоката Дупака В.Г. від 14.06.2024 року про збільшення розміру аліментів до 1/4 та про стягнення додаткових витрат на утримання сина, оскільки аліменти не покривають всіх витрат на утримання сина, просили задоволити позов у повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Рудика С.Ю. у судових засіданнях заперечувала проти задоволення позовних вимог за їх безпідставністю, просила відмовити у позові повністю, оскільки вважає, що у відповідача ніяким чином матеріальне становище не покращилося, відповідач не зобов`язаний утримувати ще й непрацездатну дружину. Наголошує, що відповідач має нестабільний дохід, має на утриманні доньку з інвалідністю. Стягнення додаткових витрати на сина вважає необгрунтованими та не вважає особливими витратами, а такими витратами, що покриваються аліментами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2007 року, який був розірваний рішенням Рівненського районного суду від 01 березня 2018 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рівненського районного суду від 25 жовтня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 лютого 2018 року і до повноліття дитини.

13 червня 2018 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

02.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області з зустрічним позовом про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. Вказана позовна заява передана судді Гладишевій Х.В. 04.05.2023 року.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №180 від 03.03.2022 року про виплату грошового забезпечення, додаткової винагороди та премії ОСОБА_2 з березня 2022 року по грудень 2022 року отримав виплат на загальну суму 998 875 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №29401 від 27.04.2023 року Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМРУ МЮ, станом на 01.04.2023 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 відсутня. Із цього розрахунку вбачається, що аліменти сплачувалися в сумі від 3900 грн. до 7600 грн., а з грудня 2022 року суми сплачених аліментів зросли і вони сплачуються у сумі від 12000 до 28000 гривень.

Згідно службового ордеру на жиле приміщення в АДРЕСА_1 , №7 від 01.02.2016 року, ордер виданий ОСОБА_2 , склад сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Згідно копії довідки про зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , №432 від 17.04.2023 року, за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 , остання 31.03.2022 року звільнилася з роботи за власним бажанням, отримувала допомогу по безробіттю.

Згідно долучених платіжних документів, підтверджується, що позивач купувала ноутбук та необхідне інше технічне приладдя, на яке вона посилається в позовній заяві.

Згідно довідки директора школи Медвідь Ю.М. від 10.04.2023 року, ОСОБА_3 закінчив онлайн курс з вивчення англійської мови у період з 10.09.2021 по 02.06.2022 рік. За період навчання було здійснено 4 платежі, загальна сума яких 9 325 грн., а також долучено квитанції за оплату за навчання, придбання книг.

В матеріалах долучених до позовної заяви містяться квитанції про оплату комунальних послуг ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору №45-к від 12.10.2021 року, укладеного між ТзОВ "Саві Нейшн" і ОСОБА_1 , син сторін ОСОБА_3 отримує інформаційно-консультативні послуги в організації інформаційно-консультативних заходів в локації "Простір твоїх можливостей "Savvy Nation". Оплату за договором здійснює ОСОБА_1 . Міститься квитанція про оплату курсу «Психологія успіху».

Згідно довідки від 10.04.2023 року. виданої директором школи англійської мови Spot school, син ОСОБА_3 отримує інформаційно-консультаційні послуги з англійської мови у вказаній школі з 01.09.2022 року. За період навчання було здійснено 5 платежів, загальна сума яких становить 14000 гривень, про що також долучено платіжні документи.

Згідно лікарського заключення лікаря-педіатра ФОП ОСОБА_6 від 31.03.2023 року, ОСОБА_3 встановлено діагноз: Синусова тахикардія, себорейний дерматит, дискінезія жовчно-вивідних шляхів, диспанкреатит, сплено мегалія, синдром вегетосудинної дисфункції, плосковальгусна деформація стоп.

Також позивачем долучено платіжні документи, а також фото на підтвердження понесених витрат на ремонт кімнати сина ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки №467 від 08.05.2023 року ОСОБА_2 з 11.05.2022 року та станом на 08.05.2023 року бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуває в с.Коломійці Дніпропетровської області.

Згідно лікарських обстежень та медичної документації а також виписки №6643 Національної дитячої спеціалізованої лікарні "ОХМАТДИТ" донька відповідача ОСОБА_4 з 18.05.2023 року по 26.05.2023 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: ВВР товстого кишечника. Доліхоколон. Стійке хронічне порушення прохідності кишечника. Стійкий абдомінальний больовий синдром.

В матеріалах містяться фіскальні чеки та платіжні документи на підтвердження купівлі ліків а також продуктів харчування для спеціальної дієти доньки відповідача.

Згідно корінця медичного висновку №53 від 31.05.2013 року захворювання та патологічний стан ОСОБА_4 дають право на отримання соціальної пенсії дітям-інвалідам віком до 16 років і цей висновок дійсний до 01 червня 2025 року, а також міститься індивідуальна програма реабілітації інваліда.

Згідно платіжної квитанції відповідачем здійснювалася оплата за санаторій для доньки.

Згідно довідки №42 від 11 квітня 2023 року закладу дошкільної освіти №40 РМР малолітня ОСОБА_4 не відвідує заклад з 25 лютого 2022 року.

Також долучено копії медичної карти ОСОБА_4 (історія розвитку дитини).

Згідно виписки № 1432 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 встановлено діагноз гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 2 ступеня. Гіпертензивне серце. Помірний ризик ускладнення, гіпертонічний криз від 12.07.2021 року неускладнений, купований медикаментозно. Остеохондроз грудного та поперекового відділу хребта, ускладнений протрузіями з больовим синдромом. Згідно довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 № 547 від 30 липня 2021 року стан після перенесеного неускладненого, купованого медикаментозно 12.07.2021 року гіпертензивного кризу є захворюванням, яке пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно медичних документів, зокрема протоколу УЗД, фіскальних чеків, аналізів, позивач проходила обстеження та придбавала вітаміни для лікування.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №1037 від 23.08.2023 р. ОСОБА_2 з 11.05.2022 року по 23.08.2023 року перебував в межах смуги оборони військової частини в Донецькій, Запорізькій та Дніпропетровській області, виконує бойові завдання та бере участь у заходах з оборони держави.

12.10.2023 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №570/1428/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2023 року в позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_2 відповідно до рішення Рівненського районного суду від 25 жовтня 2018 року на користь ОСОБА_1 на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і з моменту набрання даним рішенням суду законної сили стягувати з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/9 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 22.02.2024 року, рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2023 року скасовано в частині розподілу судових витрат. В решті рішення залишено без змін.

Так, постановою Рівненського апеляційного суду від 22.02.2024 року, яким залишено в силі розмір частки 1/9 доходу ОСОБА_2 , стягуваної на користь сина ОСОБА_3 , констатовано наступне.

«...Так, донька ОСОБА_2 ОСОБА_4 , 2019 року народження, має вроджену ваду розвитку кишківника із стійким хронічним порушенням прохідності (закрепами) - доліхоколон. Синдром недиференційної дисплазії сполучної тканини, що підтверджується епікризом № 1222.

Згідно виписки № 6643 Національної дитячої спеціалізованої лікарні "ОХМАТДИТ" ОСОБА_4 з 18.05.2023 року по 26.05.2023 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: ВВР товстого кишечника. Доліхоколон. Стійке хронічне порушення прохідності кишечника. Стійкий абдомінальний больовий синдром.

Згідно корінця медичного висновку №53 від 31.05.2013 року захворювання та патологічний стан ОСОБА_4 дають право на отримання соціальної пенсії дітям-інвалідам віком до 16 років і цей висновок дійсний до 01 червня 2025 року.

Отже, судом встановлено, що з народженням дитини у іншому шлюбі дійсно відбулась зміна сімейного стану платника аліментів, водночас така обставина обумовлена хворобою, що потребує лікування та створення особливих умов для забезпечення достатньої якості життя дитини з інвалідністю. Відповідно ОСОБА_2 вимушений нести витрати, які виходять за межі забезпечення базових потреб, що підтверджується наданими квитанціями про купівлю ліків, санаторно-курортне лікування та відповідає призначенням лікувальних установ.

Як вбачається з довідки №42 від 11 квітня 2023 року закладу дошкільної освіти № НОМЕР_3 РМР малолітня ОСОБА_4 не відвідує заклад з 25 лютого 2022 року.

Оцінюючи даний доказ у взаємозв`язку з доказами стану здоров`я доньки ОСОБА_2 суд вважає, що характер хвороби та зумовлена нею необхідність догляду суттєво впливає на можливість дитини відвідувати дошкільний заклад освіти. Достатньо вірогідним є те, що через участь батька у війні основний тягар догляду за хворою дитиною покладається на матір, тому суд визнає прийнятними аргументи позивача стосовно самостійного утримання сім`ї.

Також на свою увагу заслуговує той факт, що сам позивач має ряд захворювань. З матеріалів справи вбачається, що згідно виписки № 1432 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 встановлено діагноз гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 2 ступеня. Гіпертензивне серце. Помірний ризик ускладнення, гіпертонічний криз від 12.07.2021 року неускладнений, купований медикаментозно. Остеохондроз грудного та поперекового відділу хребта, ускладнений протрузіями з больовим синдромом. Згідно довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 № 547 від 30 липня 2021 року стан після перенесеного неускладненого, купованого медикаментозно 12.07.2021 року гіпертензивного кризу є захворюванням, яке пов`язане з проходженням військової служби. Вказані обставини хронологічно не могли враховуватись при первинному призначенні аліментів, а докази, якими вони підтверджується є належними та достатніми, тому не можна погодитись з твердженнями апелянта, що служба в ЗСУ спростовує доводи позивача про погіршення його стану здоров`я.

Місцевим судом також встановлено, що згідно лікарського заключення лікаря-педіатра ФОП ОСОБА_6 від 31.03.2023 року, ОСОБА_3 встановлено діагноз: Синусова тахикардія, себорейний дерматит, дискінезія жовчно-вивідних шляхів, диспанкреатит, сплено мегалія, синдром вегетосудинної дисфункції, плосковальгусна деформація стоп.

Проте будь яких доказів того, що дитина проходить курси лікування у зв`язку із вказаними хворобами суду не надано. Також відсутні відомості, які б дозволяли встановити тяжкість та тривалість виявлених хвороб.

Відтак доводи апеляційної скарги щодо неврахування місцевим судом стану здоров`я неповнолітнього сина позивача є помилковими.

З долученого відповідачем розрахунку заборгованості вбачається, що за останніх 12 місяців до прийняття судового рішення місцевим судом, позивачем сплачено 257678,76 грн. аліментів, усереднено 21473,23 грн. в місяць. При цьому враховувався дохід, який за цей період становив 1288393,80 грн., тобто 107366,15 грн. в місяць. На думку колегії суддів такий підхід до визначення заробітку та розміру аліментів є доцільним для застосування через мінливість складових грошового забезпечення військовослужбовця.

Отже визначений до стягнення місцевим судом розмір аліментів у вигляді 1/9 доходу у грошовому виразі відповідатиме сумі 11929,57 грн., що значно перевищує рекомендований сімейним законодавством рівень та той рівень, який існував до моменту звернення з цим позовом.

Враховуючи такі обставини колегія суддів дійшла висновку, що визначений розмір у повній мірі відповідає критеріям необхідності та достатності для гармонійного розвитку дитини, відповідає її найкращим інтересам та забезпечує дотримання принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання спільних дітей...».

15.04.2024 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області провадження у даній справі поновлено.

Згідно санаторно-курортної карти ОСОБА_4 від 20.06.2023 року останній встановлено діагноз ВВР товстого кишечника. Доліхоколон. Стійке хронічне порушення прохідності кишечника. Стійкий абдомінальний больовий синдром, рекомендоване санаторне лікування.

Згідно даних посвідчення серія НОМЕР_4 ОСОБА_7 , дружині відповідача, призначено державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В матеріалах справи містяться квитанції та чеки про придбання ліків та продуктів дієтичного харчування.

Згідно виписки медичної карти ОСОБА_4 від 31.05.2023 року, останній призначено лікування та долучено чеки на підтвердження купівлі ліків.

Згідно даних копії виписок педіатра та інших профільних лікарів, зокрема з медичної карти ОСОБА_4 , вбачається, що остання з частою періодичністю хворіє та згідно долучених чеків їй придбаваються медикаменти.

Згідно виписки із медичної карти ОСОБА_4 №373 від 13.02.2024 року, остання перебувала на лікуванні в стаціонарі 14 днів, з 31.01.2024 року по 13.02.2024 року, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я за основним захворюванням. Містяться чеки на придбання ліків для відповідного лікування, а також купівлі продуктів дієтичного харчування.

Згідно консультаційного висновку лікаря-кардіолога виданого 16.11.2023 року ОСОБА_2 встановлено діагноз, щодо серцевого захворювання.

Згідно дослідження магнітно-резонансної томографії ОСОБА_2 , проведеної 23.11.2023 року, останньому встановлено діагноз «Остеохондроз грудного та поперекового відділу хребта, ускладнений протрузіями з больовим синдромом».

Згідно дослідження відеоезофігагастродуоденоскопії ОСОБА_2 встановлені ознаки панкреатиту, гастро-езофігальний рефлюкс, помірна еритематозна гастродуоденопатія.

Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 16.04.2023 року ОСОБА_2 встановлено діагноз «Гіпертонічна хвороба 2 ст. 2 ст. Гіпертензивне серце».

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №122 військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2024 року, ОСОБА_2 встановлено ряд захворювань та призначено лікування.

Згідно платіжних документів, які містяться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_2 здійснював оплати за аналізи, оренду житла, комунальні послуги за місцем служби, придбання одягу, придбання продуктів харчування, а також побутові прилади для власних потреб, ноутбук для роботи, тепловізор.

14.06.2024 року представником позивача подано до розгляду уточнену позовну заяву про збільшення розмірів аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Згідно довідки ТОВ «Гоу Айтінс» ОСОБА_8 , останній засвідчив, що ОСОБА_9 навчається в академії «Гоу Айтінс» з 29.11.2023 року та вивчає напрям «Python».

Згідно довідки, виданої ФОП « ОСОБА_10 », №04/06/01 від 04.06.2024 року, ОСОБА_3 дійсно отримує інформаційно-консультаційні послуги у сфері ІТ-технологій, згідно Договору-оферти Т3018742, замовник ОСОБА_1 , замовником було сплачено по договору 6 480 грн. 31.10.2023 року.

Згідно довідки ФОП « ОСОБА_11 » 04/06 від 04.06.2024 року ОСОБА_3 дійсно отримує інформаційно-консультаційні послуги у сфері ІТ-технологій, згідно Договору-оферти Т3016358, Замовник ОСОБА_1 , замовником було сплачено по договору 10 040 грн. 21.03.2024 року та 29.05.2024 року.

Згідно довідки «Englishdom» за Вих.№142 від 03.06.2024, ОСОБА_3 дійсно проходить навчання в онлайн школі англійської мови. 11.09.2023 року було оплачено пакет послуг в сумі 16 150 грн., 18.04.2024 року пакет послуг в сумі 13 300 грн.

Як вбачається з розрахункових квитанцій позивачем в грудні 2023 року отримано 13 177, 67 грн, в січні 2024 року 15 402,79 грн., в лютому 2024 року 15 541,67 грн., в березні 2024 року 13 078,23 грн., в квітні 2024 року 9 770,07 грн., травні 2024 року 5 102,07 грн. аліментних виплат.

Згідно розрахункових квитанцій наданих представником позивача позивачкою здійснювалися покупки ліків, одягу, оплата послуг за виготовлення закордонного паспорта.

Згідно договору про надання послуг №Т3016358 від 06.01.2024 року, ОСОБА_1 укладено договір з «Гоу Айтінс» про надання ОСОБА_3 інформаційно-консультаційних послуг у сфері ІТ-освіти та квитанція про оплату послуг за договором.

Згідно сертифікату від 21.03.2024 року ОСОБА_3 закінчив курс навчання в «Englishdom» та долучено квитанції про оплату такого навчання.

Згідно витягу з протоколу засідання військової частини НОМЕР_5 від 12.2023 року №104 ОСОБА_2 знято з квартирного обліку у повному складі сім`ї та виключено зі списку осіб для отримання службового житла, який затверджено наказом командира військової частини НОМЕР_5 №124 від 13.12.2023 року.

Згідно платіжної інструкції відповідач 15.06.2024 року оплачував оренду житла.

Згідно платіжної інструкції від 07.05.2024 року ОСОБА_7 оплачувала бронь в санаторій для доньки ОСОБА_4 .

Згідно виписок з мед-карти ОСОБА_4 , вбачається, що остання з частою періодичністю хворіє, датовані звернення 29.04.2024 року, 10.06.2024 року, 01.05.2024 року, також містяться чеки на підтвердження придбання ліків, зокрема пов`язаних з основним захворюванням, а також чеки на придбання дієтичного харчування.

Згідно санаторно-курортної карти ОСОБА_4 від 24.06.2024 року, останній рекомендоване лікування в санаторії.

Також містяться квитанції про придбання відповідачем форменого одягу.

Згідно виписок по рахунках ОСОБА_1 з «ПриватБанку» вбачається, що вона з 01.09.2023 року по 31.05.2024 року здійснює перекази грошових коштів на карту сину ОСОБА_3 .

Згідно лікарського заключення ФОП « ОСОБА_6 » від 11.07.2024 року ОСОБА_3 має діагноз «Порушення постави», рекомендовано плавання (басейн), ЛФК.

Згідно платіжного документа, ОСОБА_2 11.07.2024 року перерахував аліментів ОСОБА_1 у розмірі 2 587 грн.

Згідно платіжної інструкції ОСОБА_7 01.07.2024 року здійснила оплату путівки доньки у сумі 23 400 грн.

Згідно довідки №13 від 07.07.2024 року Санаторію «Мармуровий палац» ОСОБА_4 має діагноз: Доліхоколон, здійснено лікування та рекомендовано дієту.

В матеріалах справи містяться чеки та квитанції про придбання продуктів для дієтичного харчування доньки відповідача.

Згідно платіжних документів ОСОБА_1 оплачено послуги санаторію матері та дитини «Пролісок» у сумі 2 331 грн., а також наявні квитанції про придбання канцелярського приладдя та надання стоматологічних послуг для ОСОБА_3 .

Згідно витягу про реєстрацію в єдиному реєстрі довіреностей довіреність від імені ОСОБА_2 на представництво інтересів для ОСОБА_1 щодо питань продажу земельної ділянки скасовано 26.10.2018 року.

Згідно платіжних документів, вбачається, що здійснено перекази коштів ФОП ОСОБА_11 .

Згідно сертифікату від 30.10.2024 року ОСОБА_3 закінчив курс навчання в «Englishdom».

Згідно протоколу обстеження та ЕЕГ ОСОБА_3 09.09.2024 року було проведено медичне обстеження.

Згідно виписки із мед-карти ОСОБА_4 №3286 від 02.09.2024 року, останній проведено курс планового лікування, рекомендована дієта, санаторне лікування, масажі.

Також міститься виписки з мед-карти ОСОБА_4 від лікаря-педіатра, квитанції на придбання ліків та вітамінів, а також УЗД-висновок, консультативний висновок лікаря-гастроентеролога, а також платіжні квитанції про придбання дієтичного харчування.

Згідно платіжних інструкцій вбачається, що ОСОБА_2 оплачує грошові кошти за оренду житла по 8 000 грн. за серпень, вересень, жовтень 2024 року.

Згідно довідки про доходи виданої ОСОБА_2 , він працює начальником відділення Р та К Рівненського ОТЦКСП за три місяці роботи липень-вересень 2024 року йому нараховано заробітну плату у розмірі 107 397,91 грн.

Згідно платіжного документу було оплачено навчання сина позивачки у сумі 13 300 грн 06.11.2024 року та 13 387,08 грн.

Також мітиться рецепт призначення від 24.10.2024 року, а також квитанції про оплату ліків, наданих позивачкою.

Згідно доплерехокардіографії ОСОБА_3 від 09.11.2024 року, останньому було проведено медичне обстеження та долучено квитанцію про придбання ліків.

Згідно консультаційних висновків спеціалістів №4955372 та №4955373 було здійснено обстеження ОСОБА_3 та встановлено такі діагнози як Бронхіт та Вірусна інфекція неуточнена.

Згідно довідки лікаря-невролога від 11.09.2024 року щодо пацієнта ОСОБА_3 встановлено діагноз «Синдром вегетативних дисфункцій», рекомендовано лікування.

Згідно медичного висновку №64 та корінця до медичного висновку №64 про дитину з інвалідністю віком до 18 років від 30.04.2025 року, ОСОБА_4 , 2019 року народження, має діагноз: ВВР товстого кишечника. Доліхоколон. Стійке хронічне порушення прохідності кишечника. Стійкий абдомінальний больовий синдром. Закреп. Вказане захворювання дає право на одержання соціальної допомоги на дітей, з інвалідністю віком до 18 років, висновок дійсний до 01.06.2027 року.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пункт 1 ст.3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст.27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 та 2 ст.182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Отже з аналізу даної статті висновується, що розмір аліментів може бути змінений за рішенням суду, якщо обставини, що були враховані при попередньому визначенні розміру аліментів, змінилися. Зокрема, це може бути зміна матеріального становища, погіршення або поліпшення здоров`я, або інші обставини, передбачені Сімейним кодексом.

Виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Так, як вбачається зі змісту уточненої позовної заяви від 14.06.2024 року, позивач у своїх доводах посилається на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25.10.2018 року та зокрема на зміни, які наступили після прийняття такого рішення, зокрема покращення матеріального стану відповідача, отримання ним в кінці 2022 року та протягом 2023 року значної суми заробітку, врахування таким рішенням пасивного доходу ОСОБА_1 , яким суд розцінював її проживання на той час у батьків відповідача та те, що відповідач залишив їй довіреність на земельну ділянку, яку він отримав як учасник АТО, втрату ОСОБА_1 роботи та відсутність в останньої стабільного доходу, а також інші обставини.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що такі доводи не беруться судом до уваги та їм не надається оцінка зокрема і з тих підстав, що зміни матеріального становища сторін, зміни сімейного стану, стану здоров`я сторін та їх дітей, які відбулися після прийняття рішення Рівненським районним судом Рівненської області від 25.10.2018 року, вже були предметом розгляду, дослідження та оцінки Рівненським районним судом Рівненської області при прийнятті рішення 03.11.2023 року, що підтверджено також постановою Рівненського апеляційного суду від 22.02.2024 року у справі про зменшення розміру аліментів за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

Також, позивач уточнює, що у 2024 році, після вступу у силу постанови Рівненського апеляційного суду від 22.02.2024 року та встановлення аліментів у розмірі саме 1/9 від доходу, сума аліментів, яку вона отримує на сина, значно зменшилася, та цих коштів не вистачає на закриття потреб сина, зокрема на навчання з ІТ-технологій та англійської мови, яке позивач оплачує самостійно, придбання сину одягу та інших потреб. Крім того, вказує, що у сина погіршився стан здоров`я та він також потребує періодичних медичних оглядів, лікування, зокрема санаторного. Вважає, що їхній спільний з відповідачем син та донька відповідача перебувають не в рівних умовах.

Так, статтею 192 СК України чітко встановлено, що розмір аліментів може бути змінений за рішенням суду, якщо обставини, що були враховані при попередньому визначенні розміру аліментів, змінилися. Зокрема, це може бути зміна матеріального становища, погіршення або поліпшення здоров`я, або інші обставини, передбачені Сімейним кодексом.

При зменшенні розміру аліментів, Рівненський районний суд Рівненської області 03.11.2024 року, що підтверджено також і постановою Рівненського апеляційного суду від 22.02.2024 року врахував:

- доводи ОСОБА_2 про зміну його сімейного стану, наявність на утриманні доньки з інвалідністю, яка має вроджену ваду розвитку кишківника із стійким хронічним порушенням прохідності (закрепами) доліхоколон, потребує постійного догляду, спеціального дієтичного харчування та лікування, зокрема і санаторного;

- наявність дружини на утриманні, яка не отримує дохід, оскільки здійснює догляд за хворою донькою;

- стан здоров`я ОСОБА_4 у якого наявні ряд захворювань: гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 2 ступеня. Гіпертензивне серце. Помірний ризик ускладнення, гіпертонічний криз від 12.07.2021 року неускладнений, купований медикаментозно. Остеохондроз грудного та поперекового відділу хребта, ускладнений протрузіями з больовим синдромом.

Що стосується доходу то у постанові від 22.02.2024 року Рівненський апеляційний суд констатував наступне.

«...З долученого відповідачем розрахунку заборгованості вбачається, що за останніх 12 місяців до прийняття судового рішення місцевим судом, позивачем сплачено 257678,76 грн. аліментів, усереднено 21473,23 грн. в місяць. При цьому враховувався дохід, який за цей період становив 1288393,80 грн., тобто 107366,15 грн. в місяць. На думку колегії суддів такий підхід до визначення заробітку та розміру аліментів є доцільним для застосування через мінливість складових грошового забезпечення військовослужбовця.

Отже визначений до стягнення місцевим судом розмір аліментів у вигляді 1/9 доходу у грошовому виразі відповідатиме сумі 11929,57 грн., що значно перевищує рекомендований сімейним законодавством рівень та той рівень, який існував до моменту звернення з цим позовом.

Враховуючи такі обставини колегія суддів дійшла висновку, що визначений розмір у повній мірі відповідає критеріям необхідності та достатності для гармонійного розвитку дитини, відповідає її найкращим інтересам та забезпечує дотримання принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання спільних дітей...».

Як вбачається з наданих суду документів, зокрема довідки про доходи ОСОБА_2 від 25.10.2024 року, №580, останній займає посаду начальника відділення Р та К ІНФОРМАЦІЯ_3 та отримав дохід за липень-вересень 2024 року у розмірі 107 397, 91 грн.

Отже, такі дані приводять суд до висновку, що матеріальне становище відповідача не покращилося з моменту ухвалення постанови Рівненським апеляційним судом 22.02.2024 року, виходячи з даних про доходи відповідача, які були встановлені судом апеляційної інстанції та які досліджуються судом на даний час. Наведені відомості в розрахункових документах за 2023 рік, на які посилався апеляційний суд, порівняно з 2024 роком, навпаки приводять суд до висновку про зменшення розміру грошового забезпечення відповідача.

Крім того, апеляційний суд погодився з твердженням про те, що заробіток відповідача містить ознаку мінливості його грошового забезпечення як військовослужбовця.

Разом з тим, не перестали існувати й інші обставини, що були враховані у рішенні Рівненського районного суду Рівненської області від 03.11.2023 року та у постанові Рівненського апеляційного суду від 22.02.2024 року, зокрема сімейний стан відповідача не змінився, відповідач має на утриманні доньку з інвалідністю, яка потребує лікування, в тому числі санаторного та спеціальної дієти.

Як вбачається з наданих документів, відповідно до виписок з медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_4 від 13.02.2024 року, 16.04.2024 року, 02.09.2024 року, остання перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: ВВР товстого кишечника. Доліхоколон. Стійке хронічне порушення прохідності кишечника. Стійкий абдомінальний больовий синдром. Рекомендовано медикаментозне лікування, санаторне лікування, дієта.

Також, матеріали справи містять виписки про неодноразові звернення ОСОБА_4 до педіатра у зв`язку з захворюваннями, призначення останній лікування та долучено квитанції на підтвердження придбання ліків за вказаними призначеннями лікаря.

На підтвердження необхідності санаторного лікування для доньки, відповідачем було надано розрахункові документи про оплату санаторного лікування, санаторно-курортну карту від 24.06.2024 року, а також довідку з санаторію від 07.07.2024 року про проходження лікування ОСОБА_4 у санаторії в період з 01.07.2024 року по 07.07.2024 року. Разом з медичними документами відповідачем долучені і квитанції та платіжні документи на підтвердження придбання ліків та продуктів дієтичного харчування для доньки, зокрема і протягом 2024 року.

При цьому, суд звертає увагу й на дані, що містяться у медичному висновку №64 та корінця до медичного висновку №64 про дитину з інвалідністю віком до 18 років від 30.04.2025 року, згідно якого ОСОБА_4 , 2019 року народження, має діагноз: ВВР товстого кишечника. Доліхоколон. Стійке хронічне порушення прохідності кишечника. Стійкий абдомінальний больовий синдром. Закреп. Вказане захворювання дає право на одержання соціальної допомоги на дітей, з інвалідністю віком до 18 років, висновок дійсний до 01.06.2027 року.

Що стосується стану здоров`я відповідача, то наявні у розпорядженні суду матеріали свідчать про зміну стану здоров`я відповідача, виявлення у нього інших захворювань, ніж ті які були враховані судом першої та апеляційної інстанції, тобто не свідчать про покращення стану здоров`я відповідача.

Так, у постанові Рівненського апеляційного суду від 22.02.2024 року було встановлено, що згідно виписки № 1432 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 встановлено діагноз гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 2 ступеня. Гіпертензивне серце. Помірний ризик ускладнення, гіпертонічний криз від 12.07.2021 року неускладнений, купований медикаментозно. Остеохондроз грудного та поперекового відділу хребта, ускладнений протрузіями з больовим синдромом. Згідно довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 № 547 від 30 липня 2021 року стан після перенесеного неускладненого, купованого медикаментозно 12.07.2021 року гіпертензивного кризу є захворюванням, яке пов`язане з проходженням військової служби. Вказані обставини хронологічно не могли враховуватись при первинному призначенні аліментів, а докази, якими вони підтверджується є належними та достатніми.

Як вбачається з матеріалів даної справи відповідач в квітні 2024 року проходив обстеження, робив клінічні аналізи та лікувався в стаціонарі про що свідчить консультативний висновок від 16.04.2024 року та виписка з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 №122 від 16.04.2024 року, згідно якої у ОСОБА_2 встановлено основний діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2. Гіпертензивне серце (гіпертрофія лівого шлуночка). Високий КВР. Неускладнений гіпертонічний криз (11.04.2024), медикаментозно купований, ДДУХ шийного і поперекового відділів (остеохондроз, спондилоартроз). Протрузія МХД С6,-С7, L4-L5, L-5-S-1. Стеатогепатоз. Хронічний панкреатит. Аліментарне ожиріння ІІ ст.

Таким чином, наведені у сукупності обставини, зокрема щодо матеріального стану, сімейного стану, стану здоров`я відповідача та його донька, не дають підстав вважати, що становище відповідача слід вважати таким, що покращилося.

Що стосується доводів позивачки про відсутність у неї сталого доходу, звільнення з роботи, що унеможливлює утримання сина на достатньому рівні суд зазначає про наступне.

Так, як вбачається з наданих суду документів, зокрема трудової книжки ОСОБА_1 , позивачка звільнилася з роботи за власним бажанням, отримувала допомогу по безробіттю. Водночас, як було зазначено нею особисто в судовому засіданні, вона працює неофіційно, надає послуги з перманенту, живе в службовому житлі відповідача безкоштовно, лише сплачує за комунальні послуги, що спростовує її доводи про відсутність у неї доходів.

Посилання у позовній заяві на скасування довіреності, за якою позивачка могла розпоряджатися земельною ділянкою відповідача судом не беруться до уваги, оскільки вже досліджувалися судами та не були зокрема підставою для зменшення розміру аліментів при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

Що стосується посилання позивача на погіршення стану здоров`я сина ОСОБА_3 , який також потребує лікування, в тому числі санаторного, слід зазначити про наступне.

Так, у рішенні Рівненського районного суду Рівненської області від 03.11.2023 року та постанові Рівненського апеляційного суду від 22.02.2024 року було констатовано та надано оцінку таким доказам, зокрема що «...Згідно лікарського заключення лікаря-педіатра ФОП ОСОБА_6 від 31.03.2023 року, ОСОБА_3 встановлено діагноз: Синусова тахикардія, себорейний дерматит, дискінезія жовчно-вивідних шляхів, диспанкреатит, сплено мегалія, синдром вегетосудинної дисфункції, плосковальгусна деформація стоп. Проте будь яких доказів того, що дитина проходить курси лікування у зв`язку із вказаними хворобами суду не надано. Також відсутні відомості, які б дозволяли встановити тяжкість та тривалість виявлених хвороб...».

При цьому, суд зауважує, що позивачкою під час розгляду даної справи також не було надано відповідних медичних документів, зокрема про тяжкість та тривалість захворювань, проходження курсу лікування.

Так, в матеріалах даної справи міститься аналогічне лікарське заключення лікаря-педіатра ФОП ОСОБА_6 від 31.03.2023 року, ОСОБА_3 встановлено діагноз: Синусова тахикардія, себорейний дерматит, дискінезія жовчно-вивідних шляхів, диспанкреатит, сплено мегалія, синдром вегетосудинної дисфункції, плосковальгусна деформація стоп.

Крім того, матеріали справи містять лікарське заключення ФОП « ОСОБА_6 » від 11.07.2024 року, згідно якого ОСОБА_3 встановлено діагноз «Порушення постави», рекомендовано басейн, ЛФК. Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження відвідування таких рекомендованих процедур сином ОСОБА_3 .

До матеріалів справи долучено товарний чек від 09.09.2024 року на придбання ортопедичних устілок вартістю 495 грн., які, як зазначалося позивачем, необхідні сину у зв`язку з плосковальгусною деформацією стоп.

Також, матеріали справи містять квитанцію від 20.07.2024 року про оплату ОСОБА_1 санаторно-курортних послуг у санаторії матері та дитини «Пролісок» у сумі 2 331 грн. Проте, позивачем не надано документів на підтвердження рекомендацій лікарів щодо необхідності такого санаторного лікування, а також підтверджуючих документів за результатами проходження ОСОБА_3 такого санаторного лікування.

В матеріалах справи містяться виписки від 09.09.2024 року та 11.09.2024 року про проходження ОСОБА_3 лікарських обстежень та відвідування лікаря-невролога, призначено препарати для лікування, а 09.11.2024 року містяться документи про проходження обстеження та консультацію лікаря-кардіолога, призначено лікувальні препарати.

Проте, такі документи не містять достатню кількість доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_3 тяжких та стійких хронічних захворювань.

Таким чином, суд дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині збільшення розміру аліментів до 1/4.

Що стосується стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних приписів Закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись з позовом до суду позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина у розмірі 75% від понесених нею витрат, а саме у сумі 134 201,70 грн. згідно уточненої позовної заяви від 14.06.2024 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що син проявляє особливу схильність до вивчення англійської мови, мов програмування та інформаційних технологій. Розвиваючи свої здібності планує продовжувати навчання після здобуття середньої освіти у сфері інформаційних технологій та програмування. З метою розвитку вказаних здібностей позивачка забезпечує навчання сина в ІТ-школі та школі з вивчення англійської мови, про що сплачує кошти відповідно до договорів, квитанції долучала до матеріалів справи. Крім того, для забезпечення такого навчання позивачкою придбано для сина ноутбук, інші необхідні технічне приладдя, мобільний телефон, книги. Також позивач витрачає значні кошти на придбання одягу сину, лікування, забезпечує коштами на щоденні потреби сина, зробила ремонт у кімнаті сина для забезпечення належних умов для комфортного проживання. Визначений судом розмір аліментів не покриває витрат, які позивачка сплачує за навчання, розвиток та щоденні необхідні потреби сина, а тому просила стягнути з відповідача 75% понесених нею додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 ..

Матеріали справи містять договори про отримання ОСОБА_3 освітніх послуг в сфері ІТ-технологій та вивчення англійської мови, сертифікати про проходження такого навчання, а також платіжні документи про оплату такого навчання, однак сукупність доказів не підтверджує особливі здібності з вивчених напрямків, отримання додаткових освітніх послуг для дітей є поширеною практикою, у випадках коли батьки прагнуть забезпечити високий рівень розвитку дітей.

З наданих суду сертифікатів не вдалося встановити наявність у ОСОБА_3 здібностей та хисту до вивчення англійської мови, мов програмування та інформаційних технологій, оскільки вони свідчать лише про сам факт проходження та закінчення таких курсів та навчання.

При цьому, суд зауважує, що навчання та розвиток здібностей, з метою подальшого здобуття освіти в ІТ-сфері, вивчення англійської мови, а також придбання технічного обладнання з цією метою, не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Крім того, судом встановлено, що між сторонами не були узгоджені питання щодо наявності потреби навчання сина в ІТ-школі, школі англійської мови, а також не погоджено фінансову сторону додаткових витрат.

Тобто наведене свідчить про те, що рішення про обрання сину навчальних курсів з англійської мови та ІТ-технологій позивачкою було обрано самостійно, на власний розсуд, без погодження із відповідачем. Доказів протилежного позивачем суду надано не було.

Така позиція знаходить своє підтвердження у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судувід 29.04.2022 року, яка виснувала наступне «...Установивши, що витрати, які позивач віднесла до витрат, пов`язаних з поглибленим навчанням та інтелектуальним розвитком дитини, були понесені на проходження дитиною додаткових курсів з професійної орієнтації, підготовки до зовнішнього незалежного оцінювання, навчання дитини в школі, на купівлю обладнання та витратних матеріалів на підготовчих курсах вищого навчального закладу, апеляційних суд обґрунтовано виходив з того, що такі додаткові витрати не були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання. Позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на утримання дитини. Доводи касаційної скарги про те, що схильність дитини до поглибленого навчання та вивчення точних наук є позитивним фактом, який має враховуватися, як особлива обставина, що потребує додаткових матеріальних витрат, є необґрунтованими, оскільки підготовка до ЗНО, заняття з репетитором для підготовки до вступу до вищого навчального закладу, придбання посібників, не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять...».

Також суду не надано і переконливих даних на підтвердження стійкого погіршення стану здоров`я сина ОСОБА_3 чи необхідності, зокрема, лікування, оздоровлення чи відпочинку біля моря чи на гірському курорті, що пов`язане з таким захворюванням.

Судом не заперечується той факт, що дійсно син позивачки має певні проблеми зі здоров`ям, однак надані суду документи не приводять суд до переконання, що такі обставини є особливими у розумінні статті 185 СК України.

Також суд звертає увагу на позицію викладену у тій же постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.04.2022 року де зазначено, що відповідно до положень чинного законодавства підставою для стягнення додаткових витрат є каліцтво дитини або тяжка хвороба, яка підтверджується належними доказами у справі.

Заслуговує на увагу й позиція Касаційного Цивільного суду Верховного Суду, яка викладена у постанові від 31.01.2020 року, де зазначено про те, що придбання шкільного одягу, взуття та шкільного приладдя не належить до додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами. Ці витрати поглинаються аліментними виплатами того з батьків, хто не проживає з дитиною.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.05.2023 року (справа 756/9882/19), суд погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій про те, щоб стягнути додаткові витрати на навчання у приватному навчальному закладі дитини, необхідно підтвердити, що обрання навчального закладу здійснювалося обома батьками. В цьому випадку йдеться не лише про усну згоду відповідача на навчання дитини в приватному закладі, а й підписання ним із закладом певних документів.

Отже, враховуючи вказані обставини справи, суд приходить до висновку, що додаткові витрати, які позивач просить стягнути з відповідача на утримання сина, не є тими особливими витратами у розумінні ст.185 СК України та приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 .

Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що позивач до своїх батьківських обов`язків ставиться з повною відповідальністю, як матір дбає про здоров`я, освіту, розвиток та належні і комфортні умови життя сина.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а судом прийнято рішення про відмову у задоволенні позову, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 247, 259, 263-265, 268, 274, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , остання відома суду адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Гладишева Х.В.