19.05.2025 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1097/24
Провадження № 2/533/43/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами позовного провадження)

19 травня 2025 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

за участю:

представника позивача Павленка С.В. (в режимі ВКЗ),

представника відповідачів - Губини А.Ю. ( в режимі ВКЗ),

секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,

УСТАНОВИВ

26.11.2024 позивач АТ «КРЕДОБАНК» звернувся до суду із позов до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та просив:

- стягнути із відповідачів суму заборгованості за кредитним договором №19521/2018 від 11.09.2018, у розмірі 712340,95 грн, що складається із: - суми заборгованості за тілом кредиту 710860,98 грн; - суми заборгованості за відсотками - 1479,97 грн;

- стягнути із відповідачів на користь АТ «КРЕДОБАНК» суму сплаченого судового збору в розмірі 10685,11 грн;

- стягнути із відповідачів на користь АТ «КРЕДОБАНК» втрати на професійну правову допомогу у розмірі 71234,09 грн.

На обґрунтування позову представником позивача зазначено, що 11.09.2018 між АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір 19521/2018. Відповідно до п.1.1. договору банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними і комісії. Відповідно до п.2.1., 2.2., договору банк видає позичальнику кредит в сумі 780223,50 грн до 10.09.2025 на наступні цілі: для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу т/з марки HYUNDAI, модель TUCSON, дата випуску 2016 № кузова НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ТОВ «Хюндай Центр Полтава»; для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 58990,00 грн; для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 15223,50 грн.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 19521/2018 між АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_6 21.12.2018 було укладено договір застави №884. Відповідно до п.1.1. договору застави, цей договір забезпечує виконання зобов`язання заставодавця та вимог АТ «КРЕДОБАНК», які виникають з кредитного договору 19521/2018. Відповідно до п.1.2.договору застави предметом застави є рухоме майно, автортанспорт

марки HYUNDAI, модель TUCSON, дата випуску 2016. Загальна вартість предмету застави визначена у сумі 680000,00 грн.

12.09.2018 приватним нотаріусом Медведєвою В.А. було накладено заборону відчуження на рухоме майно предмет застави.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №19521/2018 від 11.09.2018 станом на 31.10.2024 заборгованість ОСОБА_6 становить у розмірі 712340,95 грн, що складається із: суми заборгованості за тілом кредиту 710860,98 грн; суми заборгованості за відсотками 1479,97 грн.

Позивачу стало відомо, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Далі представником позивача зазначено, що на підставі заяви позивача заведена спадкова справа, при цьому нотаріальною конторою було відмовлено отриманні інформації щодо спадкової маси та кола спадкоємців, так як запитувана інформація становить нотаріальну таємницю.

За результатами вжитих заходів позивачем встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті боржника, які не прийняли спадщину, є його дружина ОСОБА_1 та неповнолітній син ОСОБА_2

15.05.2024 АТ «КРЕДОБАНК» направив претензію-вимогу з проханням сплатити суму заборгованості за кредитним договором до імовірних спадкоємців померлого, а саме до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка була повернута відправнику за відсутністю адресатів за місцем проживання.

Також, представником позивача зазначено, що спадкоємці ОСОБА_1 та неповнолітній син ОСОБА_2 отримали спадщину від померлого разом із кредитними зобов`язаннями, тому АТ «КРЕДОБАНК» набув право стягнути заборгованість із спадкоємців (т.2 а.с. 132-138).

Ухвалою суду від 02.12.2024 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Судом самостійно вирішено питання щодо залучення до участі Служби у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, оскільки ОСОБА_2 є неповнолітньою особою, тому рішення суду по справі може вплинути на права та обов`язки третьої особи щодо представництва та захисту інтересів неповнолітнього під час розгляду справи.

Також, судом задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме копії спадкової справи №245/2019.

Окрім цього, судом запропоновано позивачу на обґрунтування позову надати інформацію щодо вартості транспортного засобу HYUNDAI, модель TUCSON, дата випуску 2016 станом на час звернення із позовом до суду.

05.12.2024 представник позивача Павленко С.В. направив до суду додаткові пояснення, згідно яких вбачається, що позивач не володіє відомостями щодо місцезнаходження та стану рухомого майна автомобіля HYUNDAI, модель TUCSON, дата випуску 2016. Представниками банку неможливо здійснити оцінку вартості автомобіля, тому позивачем після узагальненого аналізу оголошень зроблено висновок, що середня вартість автомобілів HYUNDAI, модель TUCSON, дата випуску 2016, які розміщені в даних оголошеннях від 740000,00 грн до 950000,00 грн, що цілком відповідає ціні майна, визначеній у договорі застави та позивачем у позові у розмірі 850000,00 грн (т. 1, а.с.86-93).

09.01.2025 через систему «Електронний суд» представник адвокат Губина А.Ю., яка діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 подала до суду відзив на позов позивача, з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік відповідача спадкодавець ОСОБА_6 . За півроку до його смерті

подружні стосунки між відповідачем та спадкодавцем погіршились. Спадкодавець ОСОБА_6 фактично приходив лише на ночівлю. Відповідач ОСОБА_1 знала, що чоловік за життя оформив кредит для купівлі автомобіля, проте останні півроку їй не було відомо місце знаходження автомобіля. Спадкодавець ОСОБА_6 на будь-які питання надавав відповідь, що автомобіль забрали за борги, при цьому він не повідомляв відповідача чи це був банк, чи хтось інший. Документів та ключів на автомобіль при спадкодавцеві у день смерті не було. Відповідачу невідомо місце знаходження автомобіля та кому на даний час він належить. Відповідач до нотаріальної контори, після смерті чоловіка, заяву про прийняття спадщини не подавала, оскільки вважала, що після його смерті, будь-яке майно не залишилося, тому не є спадкоємцем

померлого ОСОБА_6 . Відповідачем не визнається позовні вимоги позивача в повному обсязі, тому представник відповідача прохає відмовити позивачу у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

Також, представник відповідача вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача є необґрунтованою та не підлягає відшкодуванню (т.2, а.с.17-19).

09.01.2025 через систему «Електронний суд» представник адвокат Губина А.Ю., яка діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 подала до суду відзив на позов позивача, з якого вбачається, що законний представник відповідач ОСОБА_1 , яка представляє інтереси неповнолітнього відповідача ОСОБА_2 позов позивача не визнають у повному обсязі, оскільки неповнолітній ОСОБА_2 , який в силу закону є спадкоємцем після смерті батька спадкодавця ОСОБА_6 жодного спадкового майна не отримував, а також їм невідомо щодо наявності будь-якого спадкового майна, яке залишилося після смерті спадкодавця.

Позивачем на обґрунтування позову не додано жодних доказів наявності спадкового майна та його вартості, що в свою чергу унеможливлює покладення обов`язків на неповнолітнього спадкоємця, тому представник адвокат неповнолітнього відповідача, прохає відмовити позивачу у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

Також, представник відповідача вважає, витрати позивача на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з неповнолітнього відповідача є необґрунтованою та не підлягає відшкодуванню (т.2, а.с. 28-30).

10.01.2025 через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_7 направив до суду відповідь на відзив, з якої вбачається, що представник АТ «Кредобанк» не погоджується зі зазначеними висновками представника відповідача, які викладені у відзивах та вважає їх помилковими і такими, що ґрунтуються на власному трактуванні чинного законодавства, у зв`язку з наступним.

Померлий спадкодавець ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини перебували у шлюбних відносинах та проживали разом за однією адресою. Фактичні обставини проживання не заперечується відповідачем ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до матеріалів спадкової справи вбачається, що відсутня заява відповідача ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини, тому ураховуючи норми чинного законодавства, відсутність відмови спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем, означає фактичний вступ у право на спадщину останнього. Відповідач ОСОБА_1 є належним відповідачем по справі, так як остання прийняла спадщину за законом, і, як наслідок, має відповідати перед АТ «Кредобанк» в межах успадкованого майна за кредитним зобов`язанням спадкодавця (т. 2, а.с.41-43).

Ухвалою суду від 15.01.2025 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_7 про залучення до справи у якості співвідповідача ОСОБА_3 , оскільки спадкодавець ОСОБА_6 є рідним сином ОСОБА_3 , остання зверталася із заявою до нотаріуса з приводу успадкування спадкового майна померлого спадкодавця.

Окрім цього, судом залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , оскільки в матеріалах спадкової справи, міститься його претензія (т.1 а.с. 138) як кредитора до спадкоємців померлого спадкодавця (т.2 а.с.64-65).

27.01.2025 через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_7 подав до суду додаткові пояснення щодо відшкодування судових витрат відповідача ОСОБА_1 та щодо доводів представника відповідачів в частині не успадкування неповнолітнім відповідачем спадкового майна після померлого спадкодавця, з яких вбачається, що заявлені представником адвокатом Губиною А.Ю., яка представляє інтереси відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу вартістю кожному у розмірі 10 000 грн не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими обсягу робіт і часу, який витрачений представником на виконання дій, які пов`язані із розглядом справи № 533/1097/24, а також є співмірними витратам на професійну правничу допомогу зі складністю виконаної роботи та непропорційними розміру витрат до предмета спору.

Неповнолітній відповідач проживав разом із спадкодавцем, є спадкоємцем за законом, тому позивач набув право стягнути з неповнолітнього спадкодавця заборгованості за кредитним договором у судовому порядку.

Представником відповідача не надано до суду на спростування доводів, які викладені представником позивача у додаткових поясненнях (т. 1, а.с.86-93) в частині вартості спадкового майна, яке успадковане спадкоємцями.

Окрім цього, представником позивача зазначено, що заперечення представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 71 234, 09 грн., тобто 10 % від ціни позову є обґрунтованими, а тому підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача (том 2, а.с.67-83).

Ухвалою суду від 18.02.2025 за ініціативою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи ОСОБА_5 , оскільки в матеріалах спадкової справи, міститься його претензія (т.1 а.с. 139) як кредитора до спадкоємців померлого спадкодавця (т.2 а.с. 126-127).

16.03.2025 через систему «Електронний суд» представник адвокат Дашко М.В., який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_3 подав до суду відзив на позов позивача, з якого вбачається, що підстави для задоволення позову позивача відсутні, оскільки остання не успадкувала спадкове майно після померлого сина ОСОБА_6 .

Окрім цього, представником відповідача зазначено, що судові витрати позивача є необґрунтовані та неспіврозмірними (том 2, а.с.168-177).

Ухвалою суду від 17.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача Павленко С.В. в судовому засіданні позов підтримав та прохав задовольнити з підстав викладених у позові, відповіді на відзив та додаткових письмових поясненнях.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Представник адвокат Губина А.В, яка діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 та неповнолітнього відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов позивача не визнала та прохала відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзивах на позов позивача.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача адвокат Дашко М.В. в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача про розгляд справи без участі відповідача та її представника, в задоволенні позовних вимог просив відмовити (т. 2 а.с.177).

Третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (т.2 а.с.61).

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без їх участі (т. 2 а.с.151, 190).

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідачів та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 11.09.2018 між АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір 19521/2018 (т. 1, а.с. 23-25).

Відповідно до п.1.1. договору банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними і комісії.

Відповідно до п.2.1., 2.2., договору банк видає позичальнику кредит в сумі 780223,50 грн до 10.09.2025 на наступні цілі: для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу т/з марки HYUNDAI, модель TUCSON, дата випуску 2016 № кузова НОМЕР_1 , укладеного між позичальником та ТОВ «Хюндай Центр Полтава»; для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 58990,00 грн; для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 15223,50 грн.

21.12.2018 між АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_6 укладено договір застави №884. Відповідно до п.1.1. договору застави, цей договір забезпечує виконання зобов`язання заставодавця та вимог АТ «КРЕДОБАНК», які виникають з кредитного договору 19521/2018. Відповідно до п.1.2.договору застави предметом застави є рухоме майно, автортанспорт марки HYUNDAI, модель TUCSON, дата випуску 2016. Загальна вартість предмету застави визначена у сумі 680000,00 грн (т. 1 а.с. 30-32).

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №19521/2018 від 11.09.2018 станом на 31.10.2024 заборгованість боржника ОСОБА_6 становить у розмірі 712340,95 грн, що складається із: суми заборгованості за тілом кредиту 710860,98 грн; суми заборгованості за відсотками 1479,97 грн (т. 1 а.с.11-12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1239 (т. 1 а.с.121).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №245/2019, заведеної державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіним О.О. та наданої на вимогу суду, вбачається, що спадкова справа після померлого спадкодавця ОСОБА_6 заведена на підставі претензії від 04.10.2019 кредитора АТ «КРЕДОБАНК» до спадкоємців померлого боржника спадкодавця ОСОБА_6 (т.1. а.с 117- 203)

Окрім цього, в матеріалах спадкової справи міститься:

-свідоцтво про смерть спадкодавця ОСОБА_6 ;

-інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відповідно до якої вбачається, що спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину після померлого спадкодавця не видавалося;

-інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) відповідно до якої вбачається, що спадкодавець за життя заповіти або спадкові договори не укладав;

-витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, згідно якого вбачається, що 18.10.2019 державним нотаріусом заведена спадкова справа на майно померлого спадкодавця;

-претензії кредиторів третіх осіб по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 26.02.2020, згідно яких вбачається, що останні заявляють до спадкоємців вимоги щодо сплати боргових зобов`язань боржника спадкодавця ОСОБА_6 ;

-заява від 26.04.2024 надрукована державним нотаріусом та підписана представником Григор`євим А.І., який діяв відповідно до довіреності в інтересах відповідача ОСОБА_3 про видачу останній свідоцтва про право на спадщину після померлого спадкодавця. Нотаріусом зазначено, що факт прийняття спадщини відсутній;

-довідка виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 26.04.2024 №75, згідно якої вбачається, що спадкодавець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та фактично проживав з 1994 до 2000 року за адресою: АДРЕСА_1 ;

-постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої вбачається, що відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого сина ОСОБА_6 , у зв`язку з пропущенням нею терміну на прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При цьому, за правилами ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України.

Так, відповідно до ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Отже, зобов`язання з повернення грошових коштів згідно з укладеним кредитним договором входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 цього Кодексу).

Згідно п.п. 2.1 п. 2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Відповідно вимог п. 8.9 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 року №3253/5, у журналі реєстрації вхідних документів підлягають реєстрації: заяви про прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів, повідомлення про накладення заборони відчуження нерухомого майна, повідомлення суду і слідчих органів про накладення арешту та інші, якщо вони надійшли поштою або подані нотаріусу кур`єром до дня вчинення нотаріальної дії, заяви батьків про надання згоди неповнолітній дитині на

відчуження майна, заява одного з подружжя про згоду на розпорядження майном, заява від співвласника про відмову від переважного права купівлі частки в праві спільної часткової власності, заяви про скасування заповіту або довіреності тощо, незалежно від того, чи були вони подані нотаріусу особисто або повіреною особою, кур`єром, чи надійшли поштою.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (ч. 1 ст. 1282 ЦК України).

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку, визначеному ст. 1282 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Як визначено ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на

підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Згідно принципу диспозитивності, визначеному у ст. 13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Приймаючи до уваги положення наведених норм, суд зазначає, що при вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна. Обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 98)), яку суд враховує при вирішенні цієї справи.

Отже, за змістом наведених вище норм права та правової позиції Верховного Суду задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна, вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини та за умови прийняття спадкоємцями спадкового майна.

Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є дружиною померлого спадкодавця, що сторонами не оспорювалося.

Спадкодавець ОСОБА_6 на день смерті був зареєстрований за адресою: адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 на час смерті спадкодавця зареєстрована та проживає разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов (т.2 а.с. 157).

Суд, звертає увагу на те, що ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не ставить місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником жилого приміщення.

Тобто, під час судового розгляду судом встановлено та позивачем не спростовано, що відповідач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не була зареєстрована та не проживала із спадкодавцем за однією адресою, а отже суд виключає можливість прийняття нею спадщини відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, про що стверджує представник позивача.

Окрім цього, зі спадкової вищезазначеної справи, яка заведена державним нотаріусом Козельщинської нотаріальної контори на підставі претензії від 04.10.2019 кредитора АТ «КРЕДОБАНК» до спадкоємців померлого боржника спадкодавця ОСОБА_6 , встановлено, що відповідач ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця не зверталася, свідоцтва про право на спадщину не отримувала, заповіт померлим не посвідчувався.

Таким чином, суд уважає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6 шляхом подачі у встановлений законом строк заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини або ж шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому ОСОБА_1 є такою, що спадщину не прийняла, а відтак не може бути відповідачем у даній справі.

В даному випадку подання нею заяви про відмову від спадщини, на відсутність якої також посилається представник позивача, не передбачено діючим законодавством України, оскільки спадщину ОСОБА_1 не прийняла.

При цьому, суд враховує те, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тому вважає доводи представника позивача про те, що відповідач ОСОБА_1 шляхом проживання зі спадкодавцем успадкувала спадкове майно та є спадкоємицею є неприйнятими.

Окрім цього, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів про перебування у відповідача ОСОБА_1 будь-якого спадкового майна, зокрема і вищезазначеного автомобіля.

Отже, вимога позивача (кредитора) до відповідача (спадкоємця) ОСОБА_1 є недоведеною та необґрунтованою, так як відповідно до ст. 1268 та ч.1 ст.1282 ЦК України не надано доказів фактичного прийняття відповідачем ОСОБА_1 спадщини після смерті спадкодавця та не встановлено меж відповідальності ОСОБА_1 за боргами спадкодавця.

Далі судом встановлено, що боржник (спадкодавець) ОСОБА_6 має сина відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на час смерті батька був малолітнім.

Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Тобто, незалежно від того чи подавалася заява про прийняття спадщини від імені малолітньої чи неповнолітньою особою, чи була зареєстрована/проживала малолітня або неповнолітня особа разом із спадкодавцем на момент смерті - вони приймають спадщину автоматично. Тому подання заяви про прийняття спадщини такими особами не є обов`язковим.

Отже, в порядку ч.4 ст.1268 ЦК України відповідач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_6 , заява про відмову від прийняття спадщини ним або законним представником не подавалася.

Суд, звертає увагу на те, що за змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцем має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Як було зазначено вище, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна.

Представник позивача обґрунтовуючи позовну вимогу щодо відповідальності та покладення на малолітнього спадкоємця ОСОБА_2 обов`язок сплатити заборгованість, не зазначив та не надав жодного доказу про користування чи володінням малолітнім будь-яким спадковим майном, зокрема і вищезазначеним автомобілем, його вартості, клопотання про витребування таких доказів суду не заявлялось.

При цьому, позивач у 2019 році володіючи інформацією про смерть спадкодавця не скористався своїм правом та звернувся до суду із вимогою про звернення стягнення на заставне майно у вигляді автомобіля, яке забезпечує виконання зобов`язання спадкодавця у результаті кредитного договору 19521/2018 перед позивачем, а отже на думку суду, позивач у 2024 році намагається перекласти відповідальність за кредитним договором, який укладений між АТ «КРЕДОБАНК» та позичальником (спадкодавцем) в частині сплати кредиту на малолітнього спадкоємця відповідача по справі.

Отже, вимога позивача (кредитора) до відповідача (спадкоємця) ОСОБА_2 є недоведеною та необґрунтованою, оскільки відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України не встановлено меж відповідальності малолітнього спадкоємця за боргами спадкодавця. Позивачем до суду не надано доказів фактичного володіння (користування) малолітнім відповідачем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини або в подальшому будь-яким спадковим майном, яке належить спадкодавцю.

Далі, судом встановлено, що постановою державного нотаріуса у зв`язку з пропущенням терміну на прийняття спадщини відмовлено відповідачу ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого сина ОСОБА_6 (т.1 а.с. 178).

Матеріали спадкової справи не містять, а позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів, що відповідачу ОСОБА_3 поновлено строк для прийняття спадщини після померлого сина ОСОБА_6 .

Отже, вимога позивача (кредитора) до відповідача ОСОБА_3 є недоведеною та необґрунтованою, так як відповідно до ст. 1268 ЦК України не надано доказів прийняття відповідачем спадщини після померлого сина.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не довів суду належними, обґрунтованими та допустимими доказами обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому в задоволенні позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Щодо судових витрат позивача Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» та відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

За змістом ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача;

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору у розмірі 10685,11 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 71234,09 грн покласти на позивача.

Далі судом встановлено, що між відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та адвокатом Губиною А.Ю. укладено договір про надання правничої допомоги № 14 від 14.12.2024 та договір про надання правничої допомоги № 14/01 від 14.12.2024

Відповідно до п. 3.1 договорів про надання правничої допомоги № 14 від 14.12.2024 та про надання правничої допомоги № 14/01 від 14.12.2024 сторони дійшли до згоди, що в цілому винагорода (гонорар) адвокату за його роботу має бути не нижчою 5000,00 грн. Остаточний фактичний розмір винагороди (гонорар) буде визначений на підставі акту (актів) про надання правової допомоги (т.2 а.с. 20-21, 31-32).

Згідно актів виконаних робіт за договорами про надання правничої допомоги № 14 від 14.12.2024 та про надання правничої допомоги № 14/01 від 14.12.2024 вбачається, що адвокатом виконано роботу та надано кожному відповідачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правову допомогу у вигляді: консультації з обставин звернення клієнт, надання усних консультацій з правових питань стосовно звернення клієнта; ознайомлення зі змістом позовної заяви та додатків у справі; розробка проєкту відзиву на позовну заяву у справі; підготовка документів до відзиву на позовну заяву у справі(в тому числі друк та сканування копії з додатками); надсилання відзиву на позовну заяву на адресу позивача та відповідача; завантаження (сканування) та надсилання відзиву на позовну заяву з додатками до суду. Загальна сума сплаченого гонорару відповідачем ОСОБА_1 становить 5000,00 грн., відповідачем ОСОБА_2 становить 5000,00 грн(т.2 а.с. 22, 35).

Відповідно до квитанцій щодо оплати гонорару за договорами про надання правничої допомоги № 14 від 14.12.2024 та про надання правничої допомоги № 14/01 від 14.12.2024 вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 сплачено грошові кошти у сумі 5000,00 грн., законним представником відповідача ОСОБА_2 сплачено грошові кошти у сумі 5000,00 грн (т.2 а.с.23,37).

Отже, судом встановлено, що остаточна сума судових витрат кожного відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становить у розмірі 5000,00 грн.

Суд уважає, що витрати відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на правничу допомогу належним чином підтверджені та обґрунтовані.

Позивачем не доведено неспівмірність понесених відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрат, та суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат відповідачів на правничу допомогу.

Думка представника позивача про значне завищення розміру таких витрат є лише припущенням, порівняльних доказів на підтвердження невідповідності розміру таких витрат витратам у аналогічних справах не надано.

Отже, враховуючи наведене, а також рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, суд вважає, що необхідно стягнути з позивача на користь кожного відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.. 12, 13, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

У задоволенні позову Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (79026, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Сахарова, будинок, 78, ЄРДПОУ 09807862) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (номер картки платника податків НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (79026, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Сахарова, будинок, 78, ЄРДПОУ 09807862) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (номер картки платника податків НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене впродовж тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.М.Оксенюк