Справа № 199/4147/25
(2/199/3102/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

12.05.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського відділу держаної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він звернувся до нотаріуса для вчинення нотаріальної дії, але у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, оскільки відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованого Центром надання адміністративних послуг м.Павлограда від 24.03.2025 р. за № 419236354 є арешт нерухомого майна.

Підстава накладення арешту - постанова Державної виконавчої служби м.Добропілля про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 406807 від 04.07.2005 року на підставі якої зроблено запис 13.07.2005 р. за № 2180601.

З питання зняття арешту позивач звернувся до Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області.

Листом від 14.03.2024 року Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі йому було повідомлено, що у зв`язку із закінченням трьох річного терміну зберігання виконавчих проваджень, неможливо встановити на підставі якого виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна АА № 406807 від 04.07.2005 р.

Відповідно до Реєстру виконавчих проваджень станом на 29.03.2025 р. відкритих виконавчих стосовно нього не має.

Відповідно до Реєстру боржників станом на 29.03.2025 р. інформація щодо нього як боржника також відсутня.

Позивач зазначає, що наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт всього нерухомого майна, порушують його право власності, право вчинення нотаріальних дій з купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2025 року було відкрито провадження по даній справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованого Центром надання адміністративних послуг м.Павлограда від 24.03.2025 р. за № 419236354 є арешт нерухомого майна ОСОБА_1 .

Підстава накладення арешту - постанова Державної виконавчої служби м.Добропілля про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 406807 від 04.07.2005 року на підставі якої зроблено запис 13.07.2005 р. за № 2180601.

Матеріали справами підтверджено, що відповідно до Реєстру виконавчих проваджень станом на 29.03.2025 р. відкритих виконавчих стосовно позивача немає. Відповідно до Реєстру боржників станом на 29.03.2025 р. інформація щодо нього як боржника також відсутня.

Листом від 14.03.2024 року Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі позивача було повідомлено, що у зв`язку із закінченням трьох річного терміну зберігання виконавчих проваджень, неможливо встановити на підставі якого виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна АА № 406807 від 04.07.2005 р.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч. 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для подальшого обтяження майна позивача на даний час немає.

Постановою Верховного суду від 22.12.2021 року у справі № 645/6694/15-ц надано правову позицію згідно якої наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувана, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення позивача до суду, за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується його право власності, внаслідок чого останній позбавлений змоги реалізувати свої права, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 19, 41 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Добропільського відділу держаної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити майно з-під арешту, що внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис від 13.07.2005 року за № 2180601 про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови Державної виконавчої служби м. Добропілля Донецької області від 04.07.2005 р. серії АА№ 406807 про арешт майна боржника.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко