Справа № 134/221/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 травня 2025 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю: секретаря судового засідання Франко О.Г.

представника позивачки адвоката Глушкової О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городківської сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру,

встановив:

06 лютого 2025 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернулася з позовом до Городківської сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просить визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 57,7 кв.м, житловою площею 33,1 кв.м.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 1989 року по даний час позивачка постійно проживає у квартирі АДРЕСА_2 , а з 28 травня 2004 року - зареєстрована за вказаною адресою.

У вказану квартиру вона вселилася разом з батьками та братом, які є співвідповідачами по справі, на підставі рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради народних депутатів від 05.04.1989 року «Про розподіл житла на житловому масиві цукрового заводу», яким було затверджено рішення адміністрації профкому Могилів-Подільського БМУ-6 на виділення жилої площі працівникам цієї організації. Додатком № 2 до рішення затверджено видати ордери громадянам, які стоять на черзі у профкомі БМУ-7 с. Городківка. Так, під номером «1» у додатку вказано ОСОБА_2 (маляра-штукатура), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . На підставі цього рішення було видано ордер на вселення, який наразі втрачено.

Батьки позивачки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 2005 року проживають за адресою: АДРЕСА_3 , де також проживав і її брат ОСОБА_4 . На даний час він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Таким чином, з 2005 року співвідповідачі не проживають у спірній квартирі, в той час як позивачка більше 20 років відкрито, безперервно і добросовісно володіє вказаним нерухомим майном, робить поточні ремонти, несе витрати по утриманню житла, сплачує комунальні послуги. Співвідповідачі забезпечені житлом і на вказану квартиру не претендують. У зв`язку з тим, що квартира не перебуває на балансі у співвідповідача - Городківської сільської ради, право комунальної власності на квартиру не зареєстроване, приватизувати її немає можливості.

Враховуючи викладене, позивачка просить визнати за нею право власності на вищевказану квартиру за набувальною давністю.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 26 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

20 березня 2025 року дану справу було знято з розгляду в зв`язку із зайнятістю головуючої судді в іншому судовому засіданні.

Ухвалою Крижопільського районного суду від 17 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Глушкова О.І. підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов.

Представник співвідповідача - Городківської сільської ради - Резнік О.І. через систему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи без участі представника Городківської сільської ради за наявними у справі документами.

Співвідповідачі ОСОБА_2 , Наконечний В.Г. та Наконечний М.В. подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому вказали, що позовні вимоги визнають.

Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності співвідповідачів.

Заслухавши представника позивачки адвоката Глушкову О.І., яка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, наведених у позовні заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 28 травня 2004 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується витягом з реєстру Городківської територіальної громади № 2024/012691907 від 21.10.2024 року.

У вказану квартиру позивачка вселилася в 1989 році разом з батьками (співвідповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ) та братом (співвідповідач ОСОБА_4 ) на підставі рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради народних депутатів від 05.04.1989 року «Про розподіл житла на житловому масиві цукрового заводу», яким було затверджено рішення адміністрації профкому Могилів-Подільського БМУ-6 про виділення жилої площі в будинку АДРЕСА_6 працівникам цієї організації (в кількості 50 квартир). Додатком № 2 до рішення, де під номером «1» вказано ОСОБА_2 (маляра-штукатура), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , затверджено видати ордери громадянам, які стоять на черзі у профкомі БМУ-7 с. Городківка. Зокрема, ОСОБА_2 та членам її сім`ї: чоловіку - ОСОБА_8 , сину - ОСОБА_4 та дочці - ОСОБА_9 вирішено видати ордер на квартиру АДРЕСА_2 .

Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки; копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_1 від 01 квітня 1982 року, де її батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21 грудня 2000 року, з якого вбачається, що позивачка в зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 »; копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 серії НОМЕР_3 від 24 травня 1981 року; копією акта на періодичну перевірку і прочистку димових вентканалів від 18 липня 2006 року; копією архівного витягу Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області від 15 січня 2025 року № 01-41/140 з рішення Городківської сільської ради народних депутатів Крижопільського району Вінницької області від 05 квітня 1989 року; копією трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 , дата заповнення 12 січня 1978 року; копією довідки, виданої Городківською сільською радою Тульчинського району Вінницької області від 15 січня 2025 року № 65.

Згідно повідомлення Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 05-01-03/338 від 09.04.2025, будинок АДРЕСА_6 не відноситься до житлового фонду Городківської сільської ради.

Відповідно до довідки КП «Тульчинське МБТІ» № 527-04 від 21 січня 2025 року, станом на 31.12.2012 року, згідно архівних даних, право власності на квартиру АДРЕСА_7 , не зареєстровано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 422778123 від 15.04.2025 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо квартири АДРЕСА_1 .

Дані обставини дають суду підстави зробити висновок, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 ні за ким не зареєстровано, власник майна відсутній.

Згідно копії технічного паспорту, виготовленого 17 січня 2025 року ФОП ОСОБА_13 на замовлення позивачки ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа квартири становить складає 57,7 кв. м, житлова площа - 33,1 кв. м., рік спорудження/реконструкції 1985, серія проекту не встановлено.

Згідно копії висновку ФОП ОСОБА_14 № 005/25 від 20 січня 2025 року, середньо-ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,7 кв. м, станом на 20 січня 2025 року складає 2000 дол. США, що еквівалентно 84251,00 грн.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

За набувальною давністю право власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, яке набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Вказаний висновок зроблений судом з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 28.04.2020 року у справі № 552/1354/18.

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачка вселилася у квартиру АДРЕСА_2 на підставі ордеру на квартиру, виданого її матері згідно рішення виконкому Городківської сільської ради народних депутатів від 05 квітня 1989 року. У вказаній квартирі позивачка постійно проживає з 1989 року, а з 28 травня 2004 року у ній зареєстроване місце проживання позивачки.

Таким чином, враховуючи, що позивачка добросовісно заволоділа квартирою АДРЕСА_2 , відкрито та безперервно понад 10 років користується цим майном, право власності на яке ні за ким не зареєстровано, продовжує відкрито, безперервно володіти ним, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності за набувальною давністю на спірне нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На стягненні судових витрат позивачка не наполягає. Керуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат зі співвідповідачів на користь позивачки не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Городківська сільська рада Тульчинського району Вінницької області, місцезнаходження: с. Городківка, вул. Благовіщенська, 51, Тульчинського району Вінницької області, .

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Повний текст рішення складено 19 травня 2025 року.

Суддя: