Провадження 2/193/259/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 травня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

18.03.2025 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшов цивільний позов представника позивача ОСОБА_1 згідно вимог якого просила розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 14.02.2014 та зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом №49.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що на початку цього року шлюбні відносини почали поступово погіршуватися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з лютого 2025 року вони не проживають разом. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. У відносинах відсутнє порозуміння та повага, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Шлюб є лише формальним, оскільки особисті відносини тривалий час не підтримуються, вони мають негативний характер, взагалі відсутнє спілкування. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки це не відповідає їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 20.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, натомість до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 14.02.2014 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом №49, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.02.2014 (а. с.9).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.08.2014 (а. с. 10).

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із положеннями ч.8 ст. 294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Позивачем не заявлено вимоги щодо відновлення їй дошлюбного прізвища, тому суд дійшов висновку про необхідність залишення позивачці шлюбного прізвища « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору, суд вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.105,110,112 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 14 лютого 2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом №49, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дані позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Дані відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 20.05.2025.

Суддя О. В. Томинець