Справа № 460/3373/17
Провадження №2/944/53/25
УХВАЛА

12.05.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Колтуна Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Корабель С.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Обрій-С" , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи - Яворівська міська рада Львівської області, ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_4 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , про визнання недійсним протоколу загальних зборів пайовиків та договору міни, затверджений загальними зборами пайовиків,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи Смолинська сільська рада, ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_4 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , Фермерського господарства"Обрій-С" про визнання недійсним протоколу Загальних зборів пайовиків СФГ «Обрій» від 09.02.2001 та визнання недійсним Договору міни, затвердженого Загальними зборами пайовиків СФГ «Обрій» від 09.02.2001 та укладений 09.02.2001 між Співвласниками цілісного майнового комплексу та СФГ «Обрій».

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 09.02.2001 було проведено Загальні збори пайовиків СФГ «Обрій» з порушенням норм законодавства України, на яких було прийнято ряд рішень, зокрема затверджено договір міни майна ліквідованої СВСГ «Авангард». Підставою для врегулювання майнових відносин між користувачами майна ліквідованого СВСГ «Авангард» та співвласниками такого майна став Указ Президента України від 29.01.2001 № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки». Так, ОСОБА_1 , а також інші мешканці с. Смолин є співвласниками майна ліквідованого СВСГ «Авангард». Право власності позивача на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СВСГ «Авангард» виникло в неї на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом. Позивач зазначила, що відповідно до протоколу Загальних зборів пайовиків СФГ "Обрій" на зборах були присутні лише 183 особи, однак згідно Списку, який було затверджено протоколом, співвласниками СВСГ «Авангард» на момент проведення Зборів були 469 осіб. Крім цього, 09.02.2001 відбулись не збори пайовиків ліквідованого СВСГ «Авангард», а збори пайовиків СФГ «Обрій», юридичної особи, яка не є і ніколи не була правонаступником ліквідованого СВСГ Авангард». Враховуючи викладене, позивач вважає, що Загальні збори пайовиків СФГ «Обрій», які відбулись 09.02.2001, не були правомочними, оскільки на них були присутні менше половини співвласників, а тому рішення, які були прийняті на Загальних зборах пайовиків є протиправними. Зокрема Збори не були правомочними на затвердження Договору міни від 09.02.2001 та на уповноваження ОСОБА_7 на підписання від імені пайовиків Договору міни з СФГ «Обрій» від імені якого діяла голова ОСОБА_6 , яка одночасно і була головою Зборів. В свою чергу укладення Договору міни стало причиною грубого порушення прав пайовиків, мешканців села, а саме на отримання у власність майна ліквідованого СВСГ «Авангард».

Справа поступила у провадження судді ОСОБА_44 .

Ухвалою судді від 13.09.2017 провадження в справі відкрито та призначено засідання.

18.09.2017 ухвалою суду у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

26.03.2018 відповідачем ОСОБА_6 через канцелярію суду подано письмові заперечення на позовну заяву, в якому зазначила, що рішенням зборів пайовиків від 09.02.2001 було створено Об`єднання співвласників цілісного майнового комплексу та затверджено положення про Об`єднання ЦМК, затверджено структуру та розрахунок пайового фонду, список та індивідуальну майнову частку кожного пайовика, затверджено ряд договорів. На час проведення зборів пайовиків 09.02.2001 та укладення договору міни від 09.02.2001 ОСОБА_1 не була пайовиком і не могла впливати на прийняття рішень, оскільки не була членом колективного сільськогосподарського підприємства, а право власності на майновий пай здобула на підставі свідоцтва про право на спадщину. Про виділ майна у належній частці майна не зверталася, укладеним договором міни між СФГ «Обрій» та ЦМК від 09.02.2001 її права не порушено. Крім цього, відповідач наголосила, що позов пред`явлений до неналежного відповідача тобто до фізичної особи ОСОБА_6 , яка не була стороною договору міни. Стороною договору міни була юридична особа - СФГ «Обрій». Предметом оспорюваного договору міни від 09.02.2001 є майно, що належало на право власності особам, які керуючись законом про власність добровільно ним розпорядилися обмінявши на сільськогосподарську продукцію ФГ «Обрій». Учасники договору міни не надали повноважень позивачу для звернення із зазначеним позовом до суду, а також на представництво їх інтересів. Викладене вище свідчить про те, що відсутні правові підставі для задоволення позовних вимог.

Також 18.05.2018 відповідачем ОСОБА_6 було подано доповнення до письмових заперечень на позовну заяву. Вказала, що власники майнових паїв відповідно до рішення зборів пайовиків від 09.02.2001 отримавши право на свою індивідуальну частку (пай), виражену грошовому еквіваленті, розпорядилися своєю власністю на свій розсуд. Крім того, рішення зборів пайовиків, договір оренди та договір міни вже були предметом судового розгляду.

Ухвалою суду від 27.08.2018 витребувано у ОСОБА_6 оригінали повідомлень співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, яке діяло на території села Смолин Яворівського району Львівської області, про порядок денний, дату, час, місце проведення зборів співвласників, які відбулись 16.01.2000; оригінал реєстру учасників зборів співвласників, які відбулись 16.01.2000; оригінал Протоколу зборів співвласників, які відбулись 16.01.2000 та усіх документів, які були затверджені зборами співвласників, які відбулись 16.01.2000; оригінали повідомлень співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, яке діяло на території села Смолин Яворівського району Львівської області, про порядок денний, дату, час, місце проведення зборів співвласників, які відбулись 09.02.2001; оригінал реєстру учасників зборів співвласників, які відбулись 09.02.2001.

19.10.2019 ухвалою суду у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Також 20.05.2021 ухвалою суду замінено у цивільній справі третю особу - Смолинську сільську раду Яворівського району Львівської області на її правонаступника Яворівську міську раду Львівської області.

07.09.2021 надійшла відповідь представника позивача адвоката Галадія А.М. на заяву про застосування строків позовної давності. Наголосив, що позивачу як власнику майнового паю про порушення її права при врегулювання майнових відносин між співвласниками реорганізованої (ліквідованої) СВСГ «Авангард» стало відомо 25.07.2017 під час отримання відповіді Смолинської сільської ради на адвокатський запит № 18-07/17-1 від 18.07.2017, відтак саме з 25.07.2017 почався перебіг строку позовної давності, а тому підстав для застосування наслідків спливу позовної давності немає.

У зв`язку із припиненням судді Кондратьєвої Н.А. здійснення повноважень судді по відправленню правосуддя у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку призначення на посаду судді, відповідно до розпорядження керівника апарату №483 від 01.11.2021 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи» справу повторно розподілено між суддями і відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було розподілено та передано на розгляд судді Колтуну Ю.М.

Суддею винесено ухвалу від 12.01.2022 про прийняття даної справи до свого провадження.

01.11.2023 представник позивача адвокат Галадій А.М. через систему «Електронний суд» надіслав додаткові пояснення по справі, які обґрунтував тим, що ні СФГ «Обрій», ні його правонаступник ФГ «Обрій-С» ніколи не були правонаступниками ліквідованого СВСГ «Авангард», відповідно його засновники (учасники, пайовики) не мали жодних правових підстав розпоряджатись майном ліквідованої СВСГ «Авангард». Водночас, співвласники ліквідованої СВСГ «Авангард» ніколи не були, засновниками (учасниками) ні СФГ «Обрій», ні його правонаступника ФГ «Обрій-С». Так, 09.02.2001 було проведено Загальні збори пайовиків СФГ «Обрій» на яких було прийнято ряд рішень, зокрема затверджено договір міни майна ліквідованої СВСГ «Авангард». Однак відповідно до Списку, який було затверджено Протоколом, співвласниками СВСГ «Авангард» на момент проведення Зборів були 469 осіб і відповідно, щоб збори були правомочними на них мало б бути присутніми не менше - 313 осіб, а не 183 особи. Враховуючи зазначене вище, Загальні збори пайовиків СФГ «Обрій», які відбулись 09.02.2001, не були правомочними оскільки на них були присутні менше половини співвласників, і відповідно всі рішення, які були прийняті на Загальних зборах пайовиків СФГ «Обрій» є протиправними. Зокрема Збори не були правомочними на затвердження Договору міни від 09.02.2001 та на уповноваження ОСОБА_7 на підписання від імені пайовиків Договору міни з СФГ «Обрій» від імені якого діяла голова Жук Г.М., яка одночасно і була головою Зборів. Укладення Договору міни стало причиною грубого порушення прав пайовиків, мешканців села Смолин, а саме на отримання у власність майна ліквідованого СВСГ «Авангард». Водночас ОСОБА_1 , а також інші мешканці села Смолин, є співвласниками майна ліквідованого СВСГ «Авангард». Право Позивача на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СВСГ «Авангард» підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЛВ № ХХ 375034, яке видано Смолинською сільською радою 16.02.2011 та право власності на майновий пай виникло в позивача на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 02.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 12.09.2024, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання, в якості відповідача було залучено ФГ "Обрій-С"

Відповідач ОСОБА_6 в письмових поясненнях від 09.02.2024 та 03.12.2024 просила відмовити у задоволенні позову, зазначила, що позивач не врахувала те, що Свідоцтво (майновий сертифікат) видане їй Смолинською сільською радою відповідно до списку осіб затвердженого зборами пайовиків 09.02.2001 із зазначеним розміром майнової частки (паю), затвердженого також рішенням цих же зборів 09.02.2001. При визнанні недійсним протоколу зборів пайовиків автоматично стає недійсним список осіб, що мали право на майнову частку (пай), розмір пайового фонду та індивідуальна частка (пай) кожного пайовика (467 осіб). Предметом оспорюваного договору міни від 09.02.2001 є майно, що належало на праві власності особам, які керуючись Законом України «Про власність» добровільно ним розпорядилися, обмінявши на сільськогосподарську продукцію СФГ «Обрій». Водночас ОСОБА_1 не є стороною укладення даного договору, а учасники договору міни не надавали повноважень позивачу для звернення із зазначеним позовом до суду, а також на представництво їх інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові та письмових поясненнях.

Відповідач ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яка є керівником ФГ "Обрій-С", в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи до вияснення питання щодо зникнення з матеріалів справи оригіналів документів. Надаючи правову оцінку заяві відповідача, суд вважає таку необґрунтованою та не підтвердженою будь-якими доказами.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали позицію позивача та її представника.

Третьою особою Яворівською міською радою Львівської області явку представника в судове засідання не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо спору, суд не повідомлено.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, що в порядку ст. 223 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суд, вислухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» № 2114-ХІІ майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Члени підприємства є суб`єктами права власності у підприємстві в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства (ст. 9 Закону № 2114-ХІІ). Майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання ( та скоригований на день вибуття працівника з господарства).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 2114-ХІІ у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Відповідно до п. 51 постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 ( з наступними змінами і доповненнями) для державної реєстрації права власності у зв`язку з виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченого підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання - передачі нерухомого майна.

З копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.05.2011 убачається, що в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_45 позивач ОСОБА_1 набула у власність майновий пай вартістю 2633,07 грн, що перебуває у майні СФГ "Обрій", розташованого у селі Смолин Яворівського району Львівської області, і належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серія ЛВ №ХХ308102, виданого Смолинською сільською радою Яворівського району 13.12.2006.

Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ЛВ №ХХ375034, виданого 16.05.2011 Смолинською сільською радою, ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Авангард» /орендар ФГ «Обрій-С».

Згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФГ «Обрій -С», ідентифікаційний код юридичної особи 22407044, організаційно-правова форма фермерське господарство, вид діяльності: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний, 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, 01.46 Розведення свиней, 03.12 Прісноводне рибальство, 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, керівник ОСОБА_6 , дата державної реєстрації 28.03.1997, дата та номер запису 24.05.2007.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області від 19.06.2015 рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18.12.2014 у цивільній справі №460/2416/14 скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_46 і ОСОБА_47 до ФГ «Обрій-С», з участю третьої особи ОСОБА_7 , про визнання діяльності Об`єднання співвласників цілісного майнового комплексу в особі ОСОБА_7 по укладенню договорів міни та оренди між СФГ «Обрій» і Об`єднанням співвласників цілісного майнового комплексу від 09.02.2001 протизаконною; визнання недійсними договорів міни та оренди від 09.02.2001, укладених між СФГ «Обрій» і Об`єднанням співвласників цілісного майнового комплексу, - відмовлено.

Як установлено судом, загальними зборами пайовиків СВСГ «Авангард» від 10 квітня 1998 року з присутніми 213 особами було вирішено ліквідувати спілку власників селянських господарств «Авангард», майнові і земельні паї власників передати в оренду діючому на той час у с.Смолин Селянському (фермерському) господарству «Обрій» (на даний час внаслідок зміни найменування - Фермерське господарство «Обрій-С).

Розпорядженням голови райдержадміністрації № 618 від 29 грудня 1999 року СВСГ «Авангард» виключена з Державного реєстру.

СФГ «Обрій» внесло зміни до свого Статуту відповідно до яких взяло на себе зобов`язання погасити борг ліквідованої спілки «Авангард», наявний на час ліквідації спілки «Авангард» станом на 10 квітня 1998 року, який включав: банківський кредит; бюджетну заборгованість; борг перед пенсійним фондом; борг по електроенергії, за телефонний зв`язок і оплату праці працівників ліквідованої спілки «Авангард» за рахунок розпайованої і нерозпайованої частини майна, переданого йому в оренду. Згідно даних «Бухгалтерського звіту сільськогосподарського підприємства за 1997 рік» заборгованість СВСГ «Авангард» станом на 1 січня 1998 року становила 196,3 тис.грн., станом на 1 січня 1999 року - 292,2 тис.грн.

На виконання Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 3 грудня 1999 року № 1529/99 розроблені Рекомендації з паювання та виділення майна в натурі при реструктуризації колективних сільськогосподарських підприємств і розпочато роботу Комісії з реструктуризації щодо паювання майна в СФГ «Обрій». На виконання Указу Президента України від 29 січня 2001 року «Про заходи щодо забезпечення майнових прав у процесі реформування аграрного сектора економіки» проведено комплекс заходів завершення розпаювання майна.

Встановлено, що рішення про укладення оспорюваних договорів прийняте не органом, який представляє Об`єднання співвласників цілісного майнового комплексу, а самими співвласниками.

09.02.2001 відбулися Загальні збори пайовиків СФГ «Обрій», на яких були присутні 183 особи. Зазначеним зборами затверджено: Положення про Об`єднання співвласників ЦМК (т.1 а.с.21-23); договір оренди майнового паю: договір міни; договір схову; списки та індивідуальна майнова частка кожного пайовика.

Згідно п.6.2 Рекомендацій з паювання та виділення майна в натурі при реструктуризації колективних сільськогосподарських підприємств це майно є власністю нового підприємства і має бути взяте на облік.

Згідно з п.7 Наказу Мінагрополітики України №62 від 14 березня 2001 року «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» перелік активів, передбачених для задоволення кредиторської заборгованості, затверджений загальними зборами колишніх членів підприємства, що є співвласниками його майна (далі - збори співвласників), і підписаний головою об`єднання та керівником підприємства-правонаступника, разом з витягом із протоколу зборів співвласників, яким затверджено цей перелік активів, є підставою для оформлення права власності підприємства-правонаступника на це майно реорганізованого підприємства.

Відповідно до п. а п.п.6.1. п.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ України №7/5 від 7 лютого 2002 року, з наступними змінами та доповненнями, оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам, які в разі ліквідації (реорганізації) підприємства, об`єднання, організації отримали у власність у встановленому законодавством порядку нерухоме маймо підприємства, об`єднання, організації, що ліквідовується.

Згідно з договором міни від 09.02.2001 співвласники, список, яких додано до договору з підписами учасників, передають господарству майно, список якого наводиться у додатках, а господарство зобов`язується оплатити вартість цього майна у формі сільськогосподарської продукції та продуктів її переробки. На викуп було запропоновано пайове майно на суму 523 430 грн. Даним договором передбачено його умови, за якими передається майно господарству, а останнє зобов`язується оплатити вартість цього майна у формі сільськогосподарської продукції та продуктів з урахуванням розміру майнової частки кожного із співвласників, який визначається у спільному майні у вартісному виразі та відсотках.

Відповідно до договору оренди від 9 лютого 2001 року в оренду передано будівлі та споруди, а також земельні ділянки, призначені для обслуговування об`єктів нерухомості. Договором передбачено сплату співвласникам орендної плати за користування майном без оплати оренди за землю.

Згідно Переліків майна пайового фонду, що пропонується на викуп, станом на 1 січня 2006 року фактично виплачено майнових паїв на суму 399 784,41 грн., з них майнові паї виплачено в повному обсязі 205 власникам на суму 313 692,71 грн. та майнові сертифікати передано ФГ «Обрій-С», частково виплачено майнові паї 130 власникам на суму 86 091,7 грн. Викуп майна почався з 2001 року, а видача майнових сертифікатів Смолинською сільською радою - з 2006 року.

У 2005 році складено акти прийому-передачі майна пайового фонду, що викуплено СФГ «Обрій» згідно договору міни від 9 лютого 2001 року.

Згідно актів прийому-передачі передано майна на суму 334 152 грн.: - оборотні кошти на суму 15 553 грн.; - основне стадо на суму 22 336 грн.; - техніка і обладнання на суму 75 404 грн.; - будівлі та споруди на суму 220859 грн.

У статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність юрисдикції суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

В порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових правовідносин.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

При цьому, у ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Частиною 1 ст. 2 ГПК передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.03.2021 у справі N 367/4695/20 (провадження N 14-12цс21): "критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суб`єктний склад такого спору, суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Отже, критеріями розмежування розгляду справ у порядку цивільного чи господарського судочинства є як суб`єктний склад сторін спору, так і характер спірних правовідносин".

При цьому, визначення правильної юрисдикційності того чи іншого спору має важливе значення. Адже Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі "Белілос проти Швейцарії"); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі "Занд проти Австрії").

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства. Відповідно до закону, фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, ст. 15 ЦПК України), слід враховувати роз`яснення, надані у п.п. 1.1, 1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року № 4 Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин про те, що з огляду на системний аналіз положень ст. 84 ЦК України, ч. 5 ст. 63, ч. 1, 3 ст. 167 ГК України, Закону України Про господарські товариства , Закону України Про акціонерні товариства , ст. ст. 1, 19, ч.ч. 1, 6 ст. 20 Закону України Про фермерське господарство , ст. ст. 6, 8, 19, 21 Закону України Про кооперацію корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб.

Сторонами у корпоративному спорі є: юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Спори за позовами учасників юридичної особи про визнання недійсними установчих документів або їх частин, змін до них належать до корпоративних спорів, оскільки установчі документи юридичної особи затверджуються під час її створення, подаються для державної реєстрації та в подальшому регулюють відносини щодо управління нею. Корпоративними також є спори про ліквідацію юридичної особи чи скасування її державної реєстрації за позовами учасників (засновників, акціонерів, членів) до цієї юридичної особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №922/88/20 (провадження № 12-59гс20) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що вона вже неодноразово висловлювалася щодо юрисдикції суду в спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

За змістом Закону України «Про фермерське господарство» СФГ «Обрій» є юридичною особою корпоративного права та як випливає з наданих позивачем документів він є стороною корпоративного спору.

В даній справі позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним Протоколу Загальних зборів пайовиків СФГ «Обрій» від 09 лютого 2001 року з підстав того, що у позивача наявні майнові права на майно реорганізованої (ліквідованої) СВСГ "Авангард", частина якого була передана у власність СФГ "Обрій".

Таким чином, на думку суду, даний спір пов`язаний з діяльністю юридичної особи, зокрема про передачу у її власність та управління відповідного майна.

Вимога про визнання недійсним Договору міни, затвердженого Загальними зборами пайовиків СФГ «Обрій» від 09 лютого 2001 року та укладений 09 лютого 2001 року між Співвласниками цілісного майнового комплексу та СФГ «Обрій», є похідною від первісної та такою, що також пов`язана з діяльністю юридичної особи.

Отже, у даній справі предметом спору є загальні збори пайовиків СФГ «Обрій» та прийняті на них рішення, оформлені протоколами.

За своїм змістом правовідносини виникли щодо розпорядження корпоративними правами, їх реалізації та поновлення, а отже розгляд цього спору належить до юрисдикції господарського суду згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України. Подібний за замістом висновок міститься в постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 556/1822/18 (провадження № 61-13639св20), від 14 лютого 2023 року у справі № 565/1123/18 (провадження № 61-4958св22).

Вказане свідчить про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатись у порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи наведене, беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити, оскільки даний спір виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а здійснюється в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.255, 260, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Обрій-С" , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи - Яворівська міська рада Львівської області, ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_4 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , про визнання недійсним протоколу зборів пайовиків та договору міни - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд заявлених ним позовних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.05.2025.

Суддя Ю.М. Колтун