Номер провадження: 22-ц/813/4576/25
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Комлевої О.С.,

переглянув у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2025 року про передачу справи на розгляд іншого суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ПАТ НАСК «Оранта»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди внаслідок ДТП.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила суд стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» на її користь суму страхового відшкодування частини матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 101 569,67 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2025 року матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ НАСК «Оранта», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, передано на розгляд за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва (адреса: 02068, м. Київ, вул. О. Кошиця, 5-А).

Суд вказав, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Приморського районного суду м. Одеси, а позовна заява підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва, оскільки позов пред`явлений до відповідача юридичної особи - ПАТ НАСК «Оранта», місцезнаходження якого є: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2025 року та направити справу для продовження розгляду до Приморського районного суду м. Одеси, посилаючи на неправильне застосування судом положень процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ст. 353 ЦПК України).

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вищевикладеного та положень ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

За загальним правилом ч. 2 ст. 27 ЦПК позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місце знаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місце знаходження юридичної особи ПАТ НАСК «Оранта»: Україна, 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, що відноситься до територіальної юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про передачу позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ НАСК «Оранта», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, за територіальною юрисдикцією до Дарницького районного суду м. Києва, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

У зв`язку із чим відхиляються твердження ОСОБА_1 про те, що вона та ОСОБА_2 , який має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, проживають в м. Одесі.

Слід зазначити, що позивачка та третя особа не позбавлені можливості взяти участь в розгляді справи в режимі відеоконференції в порядку, визначеному статтею 212 ЦПК України, або звернутись до суду із заявою про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також вказує, що її позов поданий до Одеського представництва ПАТ НАСК «Оранта», а тому має розглядатись саме Приморським районним судом м. Одеси, однак апеляційний суд не може прийняти вказане до уваги з огляду на наступне.

Стаття 28 ЦПК України передбачає, що у певних категоріях цивільних справ допускається підсудність цих справ за вибором позивача.

За приписами ч. 7 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Згідно роз`яснень п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 №3, територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95 ЦК України). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Оскільки філія або представництво юридичної особи діють у межах наданих їм повноважень, то пред`явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позов пред`явлений до відповідача ПАТ НАСК «Оранта», його місцезнаходження зазначено: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, окремо також зазначено представника відповідача у місті Одесі, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. В. Корженка, 8.

У свою чергу, позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що спір випливає із діяльності філія або представництва юридичної особи, зі змісту позовної заяви даного також не вбачається.

Про те, що Колеснікова І.О. пред`явила позов саме до Одеського представництва ПАТ НАСК «Оранта», зазначено позивачкою лише в апеляційній скарзі, при цьому доказів на підтвердження того, що спір випливає із діяльності представництва, до апеляційної скарги також не надано.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, та в цілому ґрунтуються на не вірному тлумаченні норм чинного законодавства.

На підставі викладеного, оскільки законних підстав для скасування та зміни ухвали суду першої інстанції немає, тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 21 травня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

О.С. Комлева