Номер провадження: 22-ц/813/4365/25
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Комлевої О.С.,

переглянув у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бовра Денис Юрійович, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2025 року про повернення зустрічної позовної заяви по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Перший Київський відділ державної виконавчої служби, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Тетяна Андріївна, про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Перший Київський відділ державної виконавчої служби, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Тетяна Андріївна, про стягнення боргу за договором позики, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг за договором позики у загальному розмірі 1 058 492,51 грн, який складається із: основного боргу простроченого станом на 08 лютого 2022 року в розмірі 780 873,47 грн; інфляційних втрат за період з 09 лютого 2022 року до 01 липня 2023 року в розмірі 239 752,04 грн, 3% річних за період з 09 лютого 2022 року до 22 вересня 2023 року в розмірі 37 867,00 грн, зазначивши у виконавчому документі про нарахування 3% річних на суму боргу 780 873,47 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до розгляду та відкрито провадження у справі.

12 лютого 2025 року ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Бовра Д.Ю. звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бовра Д.Ю. до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, повернуто заявнику. ОСОБА_1 роз`яснено її право на звернення до суду з даним позовом на загальних підставах.

Суд вказав, що зустрічний позов було подано ОСОБА_1 з порушенням строку для його подання та не заявлено клопотання про поновлення строків на його подання.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бовра Д.Ю. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2025 року та прийняти нове судове рішення, яким прийняти до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом положень процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про повернення заяви заявникові (п. 6 ст. 353 ЦПК України).

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вищевикладеного та положень ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно вимог ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

За таких обставин, у разі недодержання позивачем за зустрічним позовом вимог щодо строку подання зустрічного позову, правил об`єднання позовів, суд першої інстанції, керуючись нормами ст. 193, 194 ЦПК України, повертає зустрічний позов.

Матеріалами справи встановлено, що 25 вересня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Перший Київський відділ державної виконавчої служби, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Тетяна Андріївна, про стягнення боргу за договором позики (т. 1 а.с. 2-9).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до підготовчого судового засідання на 23.11.2023 о 12-00 годині у залі №6 Київського районного суду м. Одеси /65080, м. Одеса, вул. Варненська, 3-б/. Направлено копію ухвали учасникам справи та викликано їх до підготовчого судового засідання.

Визначено відповідачу та третім особам строк протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду письмового відзиву на позов або письмових пояснень третьої особи щодо позову з доказами направлення позивачу їх копій.

Суд встановив, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзив (т. 1 а.с. 69-70).

16 жовтня 2023 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшла заява про направлення на його адресу електронну адресу копію ухвали Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року (т. 1 а.с. 75).

31 жовтня 2023 року на електронну адресу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 суд першої інстанції направив копію ухвали Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року (т. 1 а.с. 83).

01 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 Сільницький І.В. повідомив, що отримав копію ухвали Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року про відкриття провадження в справі (т. 1 а.с. 84).

22 листопада 2023 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Сільницький І.В. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 90-95).

Та, лише 12 лютого 2025 року ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Бовра Д.Ю. звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, в якій не ставить питання про поновлення процесуального строку на його подання (т. 3 а.с. 2-4).

Таким чином, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 194 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку повернення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним, оскільки він поданий з порушенням вимог ч. 1 ст. 193 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, та в цілому носять формальний характер та ґрунтуються на не вірному тлумаченні норм чинного законодавства.

Апеляційний суд також зазначає, що статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Відповідно до статті 6 вказаної Конвенції сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (Рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Також Європейський Суд з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

На підставі викладеного, оскільки законних підстав для скасування та зміни ухвали суду першої інстанції немає, тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бовра Денис Юрійович залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 21 травня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

О.С. Комлева