ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2025 року м. Кропивницький

справа № 753/12763/20

провадження № 22-ц/4809/616/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), суддів: Мурашка С. І., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аркс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2024 року у складі головуючого судді Гута Ю. О.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов і рішення суду першої інстанції.

У серпні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аркс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь 71 606, 68 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та здійснити розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 17.04.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (позивач) та ТОВ «ЦКД ЛТД» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №130а9зда, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб VOLVO (д.р.н. НОМЕР_1 ).

20.06.2019 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аркс».

05.08.2019 о 18 год 50 хв. у м. Київ по вул. Вінницькій сталася ДТП за участю автомобіля VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 та автомобіля Renault д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 12.11.2019 ДТП сталася внаслідок порушення водієм Зокірі Зохірджон ПДР України.

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX2493757 від 04.09.2019 та умов Договору страхування №130а9зда від 17.04.2019 розмір страхового відшкодування склав 71 606,68 грн, яку позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на рахунок СТО згідно платіжного доручення №593310 від 05.09.2019.

Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування за страховим випадком 71 606,68 грн вартість відновлювального ремонту.

Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту №489 вартість відновлювального ремонту розрахована оцінювачем в розмірі 73 248,66 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 28.02.2020 було направлено на адресу відповідача претензію про регресні вимоги за №СУ/007669/4-1, яка була отримана відповідачем 16.03.2020.

У відповідь на запит відповідача від 24.03.2020, позивач направив ОСОБА_1 звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту №489, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків.

У відзиві на позов відповідач визнав частково позовні вимоги в частині відшкодування вартості відновлення виключно заднього бамперу, парктроніку та задньої частини лівої фари на автомобілі марки «VOLVO XC60», номерні знаки « НОМЕР_1 ». Вказує, що твердження позивача, викладені у позові є неправдивими, а сума відшкодування суперечить пошкодженням, які були наявні під час дорожньо-траспортної пригоди та зафіксовані у протоколі дорожньо-транспортної пригоди (а.с.94-96 том 1).

16.03.2020 відповідачем була отримана претензія позивача про регресні вимоги щодо сплати страхового відшкодування в розмірі 71606,68 грн, внаслідок ДТП, яка сталася 05.08.2019 по вул. Вінницька у м. Києві.

Відповідно до рахунку VSK007541 від 31.08.2019, ремонт авто згідно розрахунків складає 71606,68 грн, без належних доказів щодо витрат.

Ознайомившись із претензією, відповідач вимагав у позивача надати інформацію про оцінку пошкоджень та вартість відновлювальних робіт або заміни деталей.

03.06.2020 позивач надіслав акт огляду транспортного засобу та розрахунок вартості витрат на відновлювальні роботи.

За результатами розгляду претензії відповідач надав обґрунтовану відповідь позивачу та погодився частково відшкодувати шкоду, відповідно до пошкоджень, які зафіксовані у протоколі ДТП.

03.07.2020 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до протоколу ДТП від 05.08.2020 на автомобілі марки VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 у присутності водія даного т/з були виявлені та зафіксовані наступні пошкодження: задній бампер, парктронік та задня ліва нижня фара, які водій ОСОБА_3 засвідчив у протоколі, будь-яких доповнень та зауважень щодо інших пошкоджень т/з внаслідок ДТП не зазначив.

Крім того, ДТП сталося 05.08.2020, однак акт огляду даного транспортного засобу був проведений лише 19.08.2020, через 14 днів після ДТП.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2024 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 53227, 24 грн та судові витрати - витрати за сплату судового збору в сумі 2102 та витрат за проведення експертизи у розмірі 8000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на висновок судової транспортно товарознавчої експертизи від 10.05.2024, яким встановлено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок ДТП, у розмірі 53227,24 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аркс» подало до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про часткове скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового, про повне задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що позивачем на підставі договору страхування наземного транспорту №130а9зда від 17.04.2019 було розраховано суму страхового відшкодування, яка підлягала виплаті страхувальнику для здійснення відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ VOLVO, (д.р.н. НОМЕР_1 ).

Відповідно до страхового акту № ARX2493757 від 04.09.2019 розмір страхового відшкодування за зазначеним страховим випадком склав 71606,68 грн. Вказану суму позивач сплатив за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 593 310 від 05.09.2019.

Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту № 489, вартість відновлювального ремонту ТЗ VOLVO (д.р.н. НОМЕР_1 ), розрахована оцінювачем, складає 73 248,66 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,5373) складає 54 128,81 грн.

Апелянт вказує, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яка витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Зазначає, що наявність платіжного доручення №593 310 від 05.09.2019, рахунку VSK0077541 та калькуляції, акту виконаних робіт №VIK0013244 є достатніми доказами розміру збитків, завданих власнику автомобіля VOLVO (д.р.н. НОМЕР_1 ) - ТОВ "ЦКД ЛТД"), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.08.2019 о 18:50 у м. Київ по вул. Вінницька.

Стверджує, що фактичні витрати позивача за договором страхування наземного транспорту № 130а9зда від 17.04.2019 щодо ремонту пошкодженого ТЗ VOLVO (д.р.н. НОМЕР_1 ) складають 71 606,68 грн, що становлять вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLVO (д.р.н. НОМЕР_1 ) згідно рахунку VSK0077541, акту виконаних робіт № VIK0013244 без урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачкою не подано, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №№130а9зда від 17.04.2019, укладеного між страховиком АТ СК «АХА Страхування» та ТОВ «ЦКД ЛТД» в особі директора Корнієнко К. О. уклали даний договір, предметом якого є автомобіль VOLVO ХС60 д.н.з. НОМЕР_1 .

За умовами вказаного договору ОСОБА_3 був допущений до керування т/з VOLVO ХС60 д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.39-46 том 1).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль VOLVO ХС60 д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності «Центру клінічних досліджень «ЛТД» ТОВ (а.с.48 том 1).

20.06.2019 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було здійснено державну реєстрацію зміни свого найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аркс».

05.08.2019 о 18 год 50 хв. у м. Київ по вул. Вінницькій сталася ДТП за участю автомобіля VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 та автомобіля Renault д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 12.11.2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с.14 том 1).

05.08.2019 страхувальник ТОВ «ЦКД ЛТД» подав до АТ «СК «АХА Страхувальник» заяву про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.21 том 1).

Відповідно до ремонтної калькуляції №1.003.19.0 від 04.09.2019 транспортний засіб марки VOLVO ХС60 д.н.з. НОМЕР_1 загальна вартість ремонту становить 71 606,68 грн.

Згідно до звіту №489 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу від 23.03.2020 вартість (розмір) відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу VOLVO ХС60 д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження станом на день оцінки становить 54 128 грн 81 коп. Вартість відновлювального ремонту 73 248, 66 грн (а.с.22-25 том 1).

Згідно ремонтної калькуляції №1.003.19.0 від 05.08.2019 вартість ремонту з ПДВ становить - 73248,66 грн (а.с.26-33 том 1).

Відповідно до акту виконаних робіт №VIK0013244, виконаних 31.10.2019 ТОВ «Вікінг Морторола», вартість запчастин становила 34674,27 грн, а вартість роботи становила 36932,41 грн, в загальному - вартість відновлювального ремонту становила 71 606,68 грн (а.с.34 том 1).

Позивач 28.02.2020 надіслав Зокірі Зохірджону претензію про регресні вимоги, в якій вимагав протягом семи днів з моменту отримання претензії в добровільному порядку сплатити на рахунок позивача суму боргу у розмірі 71 606,68 грн, яку відповідач отримав 16.03.2020 (а.с.7-9 том 1).

Відповідач 24.03.2020 надіслав позивачу відповідь на претензію, в якій вказав, що не згоден із сумою відновлювального ремонту та просив надіслати йому оцінку пошкодження та оцінку вартості робіт, на яку позивач надіслав запитувані документи (а.с.10 том 1).

Відповідно до платіжного доручення №593310 від 05.09.2019 позивач перерахував на рахунок ТОВ «Вікінг Моторз» кошти в розмірі 71 606,68 грн. призначення платежу: страхове відшкодування згідно акту №FRX2493757, ТОВ ЦКД ЛТД (а.с.13 том 1).

Згідно розрахунку страхового відшкодування за договором №130а9зда від 17.04.2019 розмір страхового відшкодування становить 71 606,68 грн (а.с.17 том 1).

Згідно висновку експерта №СЕ-1207-2-1352.23 судової транспортно товарознавчої експертизи від 10.05.2024, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки VOLVO ХС60 д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка мала місце 05.08.2019 станом на дату ДТП 05.08.2019 становить 53 227,24 грн (а.с.200-211 том 2).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), чинним на час виникнення спору, та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).

У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до АТ «СК «АРКС» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Наявність у позивача права вимоги до завдавача шкоди на стягнення коштів в порядку суброгації не звільняє його від обов`язку доводити розмір майнової шкоди.

За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 15.09.2023 призначено судову автомобільно-товарознавчу експертизи, проведення якої доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю "Судова незалежна експертиза України" (а.с.123-128 том 2).

Згідно висновку експерта №СЕ-1207-2-1352.23 судової транспортно товарознавчої експертизи від 10.05.2024 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки VOLVO ХС60 д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка мала місце 05.08.2019 станом на дату ДТП 05.08.2019 становить 53 227,24 грн (а.с.200-211 том 2).

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, розмір заявленої до стягнення суми позивачем спростовується змістом експертного висновку, відповідно до якого вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження вказаного автомобіля становить 53 227,24 грн

З урахуванням зазначеного, за висновком судової автотоварознавчої експертизи встановлено розмір збитків, які завдано внаслідок ДТП, що підлягають відшкодуванню за рахунок завдавача шкоди.

Враховуючи наявні у справі докази щодо розміру збитків, що заподіяні внаслідок ДТП, які належно оцінені судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, правильним є висновок про часткове задоволення позову і стягнення на користь страховика відшкодування в розмірі 53 227,24 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення, підстави для розподілу судових витрат, передбачені ст. 141 ЦПК відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» залишити без задоволення.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повна постанова складена 22.05.2025.

Судді

С. М. Єгорова

С. І. Мурашко

О. І. Чельник