Справа №601/1478/25
Провадження № 2-о/601/62/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Клим Т.П.,

з участю секретаря судового засідання Коляди О.В.,

заявника ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Кременець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах своїх малолітній дітей як законний представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила винести обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки: заборона перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; - заборона наближатися на відстань до 200 метрів до місця проживання (перебування), роботи та інших місць частого відвідування постраждалою ОСОБА_1 ; заборона наближатися на відстань до 200 метрів до місць частого відвідування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у тому числі до навчального закладу Будківської гімназії Почаївської міської ради Тернопільської області (адреса місцезнаходження: вул. Дружби, 30, с. Будки Кременецький район Тернопільська область); заборона особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_5 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборона вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. а також стягнути на її користь судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог представник заявників адвокат Гурник В.О. зазначив, що ОСОБА_5 систематично вчиняє акти домашнього насильства психологічного, фізичного та морального характеру щодо своєї сестри ОСОБА_1 , а також її малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Систематичний характер дій ОСОБА_5 включають психологічне насильство (образи, залякування), фізичне насильство (нанесення тілесних ушкоджень). З 2022 року зафіксовано щонайменше 9 звернень до поліції, які підтверджують вчинення кривдником домашнього насильства щодо ОСОБА_1 та її дітей. Це вказує на стійку модель поведінки, що становить реальну загрозу для фізичного та психологічного здоров`я постраждалих осіб. ОСОБА_1 виховуй двох малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також стали жертвами домашнього насильства з боку ОСОБА_5 . Зокрема: ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження; ОСОБА_4 зазнав психологічного насильства. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини та ст. 6 Сімейного кодексу України, інтереси дітей є пріоритетними. Вчинення насильства в присутності дітей або безпосередньо щодо них завдає значної шкоди їхньому психоемоційному стану, що вимагає негайного вжиття заходів для їх захисту. Систематичність насильницьких дій, їх ескалація (від психологічного до фізичного насильства), а також залучення малолітніх дітей як жертв вказують на високий ризик повторення протиправних дій. ОСОБА_5 проживає в безпосередній близькості до постраждалих осіб, що полегшує йому доступ до їхнього місця проживання та створює постійну загрозу.

Ухвалою судді від 16 травня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Гурник В.О. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав наведених в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Отже, неявка заінтересованої особи не перешкоджає вирішенню заяви про видачу обмежувального припису.

Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_5 є братом та сестрою, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області від 19.12.2012, та витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_5 .. Батьками заявника та заінтересованої особи є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Будківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області від 12.08.2014.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .

З акту обстеження на факт проживання від 23.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 разом з дітьми проживає у АДРЕСА_2 з 2012 року і по сьогодні.

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області у справі №601/3193/23 від 14.11.2023 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП та на підставі статті 36 КУпАП, призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно відповіді на адвокатські запити від 22.04.2025 вбачаються, що 17.04.2025 на лінію «102» Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області надійшло звернення від ОСОБА_1 за фактом того, що брат, ОСОБА_5 , стукає у двері будинку заявниці та неадекватно себе поводить. Повідомлення прийняте та зареєстроване в ITC ШНП Кременецького РВП в ЄО № 6691 від 17.04.2025. У ході проведення перевірки на ОСОБА_5 складено адміністративний протокол серії ВАД №425019 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та терміновий заборонний припис АА 332172 від 24.04.2025. Вказаний вище припис винесений відповідно до ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміном на 10 діб з 24.04.2025 по 04.05.2025 із забороною кривднику в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;

04.04.2025 до Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт ПОГ ОСОБА_11 за фактом того, що ОСОБА_5 вчиняє домашнє насильство відносно свого племінника - ОСОБА_4 . Повідомлення прийняте та зареєстроване в ITC ШНП Кременецького РВП в ЄО № 5108 від 04.04.2025. У ході проведення перевірки на ОСОБА_5 складено адміністративний протокол серії ВАД № 425011 за ст.173-2 КУпАП України та терміновий заборонний припис АА 332166 від 04.04.2025. Вказаний вище припис винесений відповідно до ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміном на 10 діб з 04.04.2025 по 14.04.2025 із забороною кривднику в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;

04.04.2025 до Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт ПОГ ОСОБА_11 за фактом того, що ОСОБА_5 вчиняє домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_1 . Повідомлення прийняте та зареєстроване в ITC ШНП Кременецького РВП в ЄО № 5107 віл 04.04.2025. У холі проведення перевірки на ОСОБА_5 складено адміністративний протокол серії ВАД №425011 за ст. 173-2 КУпАП України та терміновий заборонний припис АА 332165 від 04.04.2025. Вказаний вище припис винесений відповідно до ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміном на 10 діб з 04.04.2025 по 14.04.2025 із забороною кривднику в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, зобов`язання залишити місце проживання (перебування) потерпілої; заборона на всіх та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

06.11.2023 на лінію «102» Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області надійшло звернення від ОСОБА_1 за фактом того, що брат, ОСОБА_5 , вчиняє сварку та неадекватно себе поводить. Повідомлення прийняте та зареєстроване в ITC ГПНП Кременецького РВП в ЄО № 5587 від 06.11.2023. У ході проведення перевірки на ОСОБА_5 складено адміністративний протокол серії ВАД № 980703 за ст. 173-2 КУпАП України та терміновий заборонний припис серії АА 330742 від 08.11.2023 терміном на 10 діб;

06.11.2023 на лінію «102» Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області надійшло звернення від ОСОБА_1 за фактом того, що брат, ОСОБА_5 , вчиняє сварку та неадекватно себе поводить. Повідомлення прийняте та зареєстроване в ITC ШНП Кременецького РВП в ЄО № 5577 від 06.11.2023. У ході проведення перевірки на ОСОБА_5 складено адміністративний протокол серії ВАД № 39850 за ст. 173-2 КУпАП України;

05.05.2022 на лінію «102» Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області надійшло звернення від ОСОБА_1 за фактом того, що брат, ОСОБА_5 , вчиняє сварку та неадекватно себе поводить. Повідомлення прийняте та зареєстроване в ITC ІПНП Кременецького РВП в ЄО № 2042 від 05.05.2022. У ході проведенні перевірки на ОСОБА_5 складено адміністративний протокол серії ВАД № 58021 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України;

24.04.2025 до Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області надійшло звернення від ПОГ ОСОБА_11 за фактом того, що ОСОБА_5 вчиняє домашнє насильство відносно свого племінника - ОСОБА_4 . Повідомлення прийняте та зареєстроване в ITC ІПНП Кременецького РВП в ЄО № 7091 від 24.04.2025. У ході проведення перевірки на ОСОБА_5 складено адміністративний протокол серії ВАД № 425020 за ст. 173-2 КУпАП України та терміновий заборонний припис серії АА 332173 від 24.04.2025 терміном на 10 діб із забороною кривднику у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;

24.04.202 до Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області надійшло звернення від ПОГ ОСОБА_11 за фактом того, що ОСОБА_5 вчиняє домашнє насильство відносно своєї племінниці - ОСОБА_3 . Повідомлення прийняте та зареєстроване в ITC ІПНП Кременецького РВП в ЄО № 7092 від 24.04.2025. У ході проведення перевірки на ОСОБА_5 складено адміністративний протокол серії ВАД № 620132 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України та терміновий заборонний припис серії АА 332970 від 24.04.2025 терміном на 10 діб із забороною кривднику у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області у справі №601/3336/23 від 13.12.2023 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Вирок в апеляційному порядку не оскаржувався та набув законної сили

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до правовідносин, які виникли між учасниками справи слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Верховним Судом у постанові №753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 обґрунтовувала підстави для видачі судом обмежувального припису стосовно ОСОБА_5 нормами статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відтак, суд оцінивши доводи заяви, проаналізувавши надані документи, встановив, що ОСОБА_5 , який заявниці приходиться братом, неодноразово за місцем проживання ОСОБА_1 вчиняв щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, що вбачається із вищенаведеної постанови Кременецького районного суду Тернопільської області. Дії ОСОБА_5 полягали у образах ОСОБА_1 нецензурними словами, погрозах фізичною розправою.

Всі ці дії в сукупності, а також обставини, на які посилається заявниця, а саме невиконання ОСОБА_5 термінових заборонних приписів вказують на те, що заінтересована особа продовжує вчиняти домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , що викликало у постраждалої особи побоювання за свою безпеку та стало причиною її звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Отже, ОСОБА_1 як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки ігнорування ОСОБА_5 застосованих судом заходів впливу до нього, порушення вимог термінового заборонного припису, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення кривдником щодо неї психологічного насильства.

Зазначене підтверджується фактичними обставинами справи, які встановлено судом під час дослідження письмових доказів.

Тривалість протиправної поведінки ОСОБА_5 щодо ОСОБА_1 є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на вказані обставини, суд доходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково. Слід видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_5 на строк 4 (чотири) місяці, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника: - заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання з особами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заява у частині встановлення заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_5 шляхом заборони заінтересованій особі: вести телефонні переговори із заявницею, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_5 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, до задоволення не підлягає, оскільки докази на обґрунтування таких обставин в матеріалах справи відсутні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За змістом положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Керуючись положеннями статті 137 ЦПК України, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як справа, в якій прийнято рішення була розглянута в порядку окремого провадження.

У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи (частина третя статті 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ окремого провадження визначений статтею 294 ЦПК України.

Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження, а у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2020 у справі № 607/1219/18.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що заява представника заявника про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає та відносить їх на рахунок заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 350-6, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах своїх малолітній дітей як законний представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , на строк 4 (чотири) місяці, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника:

- заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання з постраждалими особами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Судові витрати заявника на професійну правничу допомогу віднести на рахунок заявника, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Кременецької міської ради.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Т. П. Клим