Провадження № 2-з/742/5/25
Єдиний унікальний № 742/2669/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

22 травня 2025 року м. Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Давидчук Д.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «РАЙФФАИЗЕН БАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», ОСОБА_4 , треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожний Олександр Сергійович, ОСОБА_5 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просить:

-визнати незаконними та скасувати пункт 1 наказу Міністерства юстиції України від 19.06.2024 року № 1820/5, яким було задоволено скаргу ОСОБА_3 від 01.05.2024 року;

-визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу Міністерства юстиції України від 19.06.2024 року № 1820/5, яким визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення від 05.04.2024 року № 72443544 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С.;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0 та право власності на 2/3 земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07, кадастровий номер: :05:004:0273, загальна площа 0,0951 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування вище згаданого жилого будинку;

-зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записів (відомостей) про вчинені реєстраційні дії, які були анульовані на підставі наказу Міністерства юстиції України від 19.06.2024 року № 1820/5, а саме: відомостей про речове право № 54444753, зареєстроване 05.04.2024 року, які були внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним Олександром Сергійовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.04.2024 року № 72443544, згідно яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про набуття ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07, кадастровий номер: :05:004:0273; відомостей про речове право № 54444607, зареєстроване 05.04.2024 року, які були внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним Олександром Сергійовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.04.2024 року № 72443544, згідно яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про набуття ОСОБА_4 права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07;

-зняти арешт з належного ОСОБА_1 нерухомого майна, який накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрія Михайловича від 21.06.2024 року у зведеному виконавчому провадженні № 74881785 та стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Заяву обґрунтовує тим, що 01.11.1996 між ним та ОСОБА_4 укладено шлюб. Майно, набуте за час шлюбу, є спільною власністю подружжя. 05.04.2024 між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_4 (Покупець) (далі - Позивач) був укладений Договір купівлі-продажу, на підставі якого остання набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 також на земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0273 на якій розташований вище зазначений будинок. Також була проведена державна реєстрація за ОСОБА_4 права власності на вищевказане нерухоме майно, про що свідчать Витяги з Державного реєстру речових прав від 05.04.2024 року № 372991533 та № 372990043, сформовані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожним О.С.

Після набуття права власності на зазначені будинок та земельну ділянку Позивачу стало відомо, що на вказане майно накладений арешт. Арешт накладений приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрієм Михайловичем (далі - Виконавець та/або Третя особа 2) у провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження № 62078346 щодо примусового виконання декількох виконавчих документів, боржником у яких виступає ОСОБА_2 (Відповідач 2).

У зв`язку з цим квітні 2024 року дружина позивача ОСОБА_4 в інтересах подружжя звернулась до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом про зняття арешту з належного їй майна, накладеного постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. від 10.11.2021 у зведеному виконавчому провадженні № 62078346, на даний момент справа перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

Після цього, ОСОБА_3 01.05.2024 року звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії та рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С.

У зазначеній скарзі ОСОБА_3 стверджував, що рішення приватного нотаріуса щодо проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку за Позивачем є протиправними, оскільки порушують його права як кредитора Відповідача 2 у зведеному виконавчому провадженні ЗВП № 62078346. Наказом Міністерства юстиції України від 19.06.2024 № 1820/5 «Про задоволення скарги» скаргу ОСОБА_3 від 01.05.2024 задоволено.

На виконання вищезазначеного Наказу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 19.06.2024 Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України в особі Семерей Майї Олегівни було внесено запис під номером 73724568 про скасування реєстраційної дії, зокрема рішення від 05.04.2024 року № 72443544 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень згідно якого за Позивачем було зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0273, та було внесено запис під номером 73725109, яким було скасоване речове право ОСОБА_4 на житловий будинок (реєстраційним номер об`єкта нерухомого майна 07), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з анулюванням рішення приватного нотаріуса № 72443544.

В результаті скасування вищезазначених реєстраційних дій, відомості про право власності ОСОБА_4 на вищезазначені земельну ділянку і житловий будинок, на якій він розташований були скасовані. В той же час було поновлено запис про право власності ОСОБА_2 на вищезазначене нерухоме майно. Таким чином на даний момент право власності на набуте Позивачем майно зареєстроване за ОСОБА_2 , тобто попереднім його власником.

На момент набуття подружжям права власності на спірне нерухоме майно, воно перебувало в іпотеці. У зв`язку з цим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Реєстр) був зареєстрований запис про іпотеку № 12113577 від 18.11.2015 року щодо земельної ділянки, в подальшому набутої Позивачем, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Могиленко Лариси Миколаївни № 26268627.

28.10.2022 в Реєстрі на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марченко А.В. № 65292268 був зареєстрований запис про відступлення права іпотеки ПАТ «УкрСиббанк» на користь ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС».

Цього ж дня в Реєстрі на підставі рішення приватного нотаріуса Марченко А.В. під № 65293230 було внесено запис про відступлення ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» права іпотеки на користь ОСОБА_5 .

Під час проведення державної реєстрації переходу права власності на спірне нерухоме майно, до ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Задорожним О.С. на підставі заяви обтяжувача та рішення від 05.04.2024 року № 72444882 в Реєстрі було зареєстровано відомості про припинення іпотеки земельної ділянки.

Крім цього, в Реєстрі був зареєстрований запис про іпотеку № 12113348 від 18.11.2015 року щодо житлового будинку, в подальшому набутого Позивачем, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Могиленко Лариси Миколаївни № 26268181.

28.10.2022 в Реєстрі на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марченко А.В. № 65291979 був зареєстрований запис про відступлення права іпотеки на житловий будинок ПАТ «УкрСиббанк» на користь ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС». Цього ж дня в Реєстрі на підставі рішення приватного нотаріуса Марченко А.В. під № 65292933 було внесено запис про відступлення ТОВ «ДЕВЕЛОП ФІНАНС» права іпотеки на користь ОСОБА_5 .

Під час проведення державної реєстрації переходу права власності на житловий будинок до ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Задорожним О.С. на підставі заяви обтяжувача та рішення від 05.04.2024 року № 72444587 в Реєстрі було зареєстровано відомості про припинення іпотеки житлового будинку.

Після прийняття Міністерством юстиції України спірного наказу, яким було скасовано рішення приватного нотаріуса Задорожного О.С. про державну реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку за ОСОБА_4 , відомості про іпотеку стосовно вищезазначеного майна в Реєстрі поновлені не були.

В свою чергу 29 квітня 2024 року за заявою ОСОБА_3 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. знову було відкрите виконавче провадження № 74876399 з примусового виконання виконавчого листа № 742/2669/20 від 08.04.2021, а також виконавче провадження № 74876629 з примусового виконання виконавчого листа № 742/2666/20 від 13.07.2021 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, присудженої рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області. Про відкриття зазначених виконавчих провадження свідчать копії постанов приватного виконавця від 29.04.2024 року, які були долучені ОСОБА_3 до скарги, яка подавалась ним до Міністерства юстиції України.

В подальшому вищезазначені виконавчі провадження були приєднані до зведеного виконавчого провадження № 74881785.

Постановою приватного виконавця від 21.06.2024 року «Про опис та арешт майна боржника» було описано та накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку, що були набуті ОСОБА_4 .

При цьому відповідальним зберігачем зазначеного майна було призначено ОСОБА_3 .

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на 2/3 частини житлового будинку та земельної ділянки, то вказане майно є предметом спору.

В той же час, як було зазначено вище, за рахунок спірного майна приватний виконавець Приходько Ю.М. разом з ОСОБА_3 намагаються задовольнити вимоги останнього до попереднього власника - ОСОБА_2 шляхом його реалізації на торгах в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», про що свідчить постанова про опис та арешт спірного майна. Враховуючи зазначене, існує реальна загроза неможливості виконання рішення суду якщо в процесі розгляду справи спірне майно буде реалізоване на торгах в рамках виконавчого провадження. У зв`язку з цим Позивач вважає, що мають бути вжиті заходи забезпечення позову.

Необхідність у вжитті декількох заходів забезпечення позову обумовлена тим, що арешт на нерухоме майно Позивача накладений не лише в рамках виконавчого провадження ЗВП № 74881785, але й в рамках ЗВП № 62078346 постановою приватного виконавця Приходько Ю.М. від 10.11.2021, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просить забезпечити поданий ним позов.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною 4 статті 152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Разом з поданою заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 до суду подано позов до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «РАЙФФАИЗЕН БАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», ОСОБА_4 , треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожний Олександр Сергійович, ОСОБА_5 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності. Вказану позовну заяву судом наразі ще не розглянуто по суті.

Оскільки в разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи приватним виконавцем буде звернуто стягнення на спірне майно або воно буде примусово реалізоване на прилюдних торгах, останній не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження без подальших нових звернень до суду, що істотно ускладнить або взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Відтак, на думку суду, вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса є адекватним та ефективним способом забезпечення позову. При цьому суд наголошує, що такий захід не є тотожним позовним вимогам про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в цьому разі лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права без нового звернення до суду.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду повинно бути реальним та ефективним.

Зокрема, ЄСПЛ зазначав: «Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити, щоб судовий процес перетворився в безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимогам, так як доступ до правосуддя повинен бути не тільки фактичним, а й реальним» (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права людини на суд, враховуючи принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в його права».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Отже, оскільки невжиття заходів щодо забезпечення позову може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті, вчинення виконавцем дій, спрямованих на задоволення вимог стягувачів та продаж описаного та арештованого спірного майна можуть перешкодити виконанню рішенню суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги щодо забезпечення позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «РАЙФФАИЗЕН БАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», ОСОБА_4 , треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожний Олександр Сергійович, ОСОБА_5 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії та визнання права власності, шляхом:

- заборони приватному виконавцю виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрію Михайловичу вчиняти будь-які дії, спрямовані на задоволення вимог стягувачів у відкритих ним виконавчих провадженнях, у яких боржником виступає ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за рахунок наступного нерухомого майна: земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07, кадастровий номер: :05:004:0273, загальна площа 0,0951 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 ; житлового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 07, загальна площа 205,4 кв.м., житлова площа: 100,6 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 .

- зупинення до набрання рішенням суду у справі законної сили продажу описаного та арештованого приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрієм Михайловичем вище зазначеного майна.

Направити ухвалу для негайного виконання відповідним державним органам для вжиття відповідних заходів забезпечення позову, відповідно до ч. 2 статті 157 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом відповідно ч.4 ст.157 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК