Справа № 203/3780/22
Провадження № 2/522/2731/25
УХВАЛА

23 травня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Федчишеній Т. Ю., -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства, виключення відомостей про народження, зобов`язання внести відомості.

21.05.2025 через підсистему «Електронний суд» від адвоката Логойди Т. В., яка діє від імені ОСОБА_1 , до суду повторно надійшла заява позивача про відвід судді Федчишеній Т. Ю.

Указана заява є аналогічною заяві, яка вже надходила до суду 15.05.2025 та ухвалою суду від 19.05.2025 залишена без розгляду як така, що подана із порушенням строку, встановленого ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

Заява обґрунтована тим, що у жовтні 2022 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із указаним позовом. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2022, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду, позовну заяву передано на розгляд за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.12.2023, ухваленим під головуванням судді Суворової О. В., його позов задоволено. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2024 заочне рішення суду скасовано, справу призначено до судового розгляду в загальному порядку. У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2024, справу передано на розгляд судді Федчишеній Т. Ю.

Як на підставу для відводу судді Федчишеної Т. Ю. позивач посилається на призначення судових засідань зі значним інтервалом, а саме: підготовчі засідання призначалися на 17.09.2024, 27.11.2024 та 18.02.2025, а судові засідання для розгляду справи по суті призначались на 16.04.2025, 25.04.2025, 07.05.2025, 05.08.2025, із них засідання 25.04.2025 не відбулося через перебування судді на лікарняному.

Крім того зазначає, що 18.12.2024 його представником адвокатом Логойдою Т. В. подано заяву про виклик свідків, ухвалою суду від 18.02.2025 задоволено заяву про виклик свідків, при цьому питання про участь свідків у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення іншого суду вирішено ухвалою суду лише 07.05.2025. Зазначає, що викладені дії судді Федчишеної Т. Ю. викликають у нього невіру у безсторонність та неупередженість судді, а також сумнів у спроможності судді у справі віднайти баланс між потребою розглянути її якомога швидше та вимогою дотримання прав всіх учасників справи.

Також указує, що підстави для відводу судді стали йому відомі лише після призначення судових засідань з великим інтервалом між ними. Вважає, що його заява підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному в порядку ст. 33 ЦПК України.

Одночасно із заявою про відвід судді позивачем подано заяву про поновлення строку на подання заяви про відвід судді, яка обгрунтована тим, що лише наступного дня після останнього судового засідання, тобто 08.05.2025 йому надійшла в Електронному суді повістка про виклик до суду на засідання, призначене на 05.08.2025.

09.05.2021 о 01:52 год. в Електронний суд йому надійшов протокол судового засідання підсистеми ВКЗ, у якому відсутні відомості про повідомлення суддею під час ВКЗ про наступну дату судового засідання 05.08.2025.

Зазначає, що його представник адвокат Логойда Т. В. у період з 05 по 14 травня 2025 року перебувала у відпустці за сімейними обставинами і знаходилась за межами міста Дніпра, а усі матеріали (документи) по справі (адвокатське досьє) зберігаються в її офісі, доступу до якого він не має.

В її перший робочий день, тобто 14 травня 2025 року ним до суду Укрпоштою було відправлено заяву про відвід судді. Посилається на те, що він не має юридичної освіти і потребує правничої допомоги фахівця, а звернутись до іншого адвоката для написання заяви про відвід судді він не мав можливості через відсутність у нього матеріалів справи.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За вимогами частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Щодо строку для заявлення відводу, передбаченого ч. 3 ст. 39 ЦПК України, суд зазначає таке.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід судді слідує, що підставою для відводу заявник вважає невіру у безсторонність та неупередженість судді через призначення судових засідань зі значним інтервалом.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, у судових засіданнях на стадії підготовчого провадження та у судових засіданнях під час розгляду справи по суті, в яких, зокрема, визначалися дати наступних засідань, були присутні позивач та/або його представник.

Отже, про підстави, які заявник вважає підставами для відводу судді, останній дізнався щопізніше 07.05.2025.

Однак уперше із заявою про відвід судді Матущенко С. М. звернувся лише 14.05.2025, тобто із порушенням строку, встановленого ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

При цьому оцінивши арґументи позивача, на які він посилається як на поважні причини пропуску строку на подання заяви про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення строку на подання заяви про відвід судді, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення процесуальних строків, такі підстави.

У заяві про поновлення строку на подання заяви про відвід ОСОБА_1 посилається на те, що про наступну дату судового засідання він дізнався лише 08.05.2025, коли йому в Електронному суді надійшла повістка про виклик до суду на засідання, призначене на 05.08.2025, а також те, що у протоколі судового засідання, який надійшов йому до Електронного суду 09.05.2025 о 01:52 год, відсутні відомості про повідомлення суддею під час ВКЗ про наступну дату судового засідання.

Однак, суд наголошує, що 07.05.2025 у судовому засіданні в режимі відеоконференції були присутні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Логойда Т. В. У цьому ж засіданні судом постановлено ухвалу, без оформлення її окремим документом, про оголошення перерви та одночасно визначено дату наступного судового засідання.

Отже, про призначення судового засідання на 05.08.2025 позивачу та його представнику стало відомо ще 07.05.2025 у судовому засіданні, а тому його обізнаність про дату судового засідання в даному випадку не пов`язується з отриманням судової повістки та протоколу судового засідання.

При цьому доводи позивача про перебування його представника - адвоката Логойди Л. В. у період з 05 по 14 травня 2025 року у відпустці за сімейними обставинами і знаходження її за межами міста Дніпра не свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку, оскільки представник позивача - адвокат Логойда Л. В. 07.05.2025, тобто в період її перебування у відпустці, була присутня у судовому засіданні у режимі відеоконференції, а твердження ОСОБА_1 про те, що в її перший робочий день, а саме 14.05.2025, ним було направлено вперше заяву про відвід судді, не свідчить про поважність причин пропуску строку з огляду на те, що заява про відвід судді, подана 14.05.2025, підписана самим позивачем, а не його представником.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що наведені ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку причини його пропуску не належать до обставин, з якими закон пов`язує можливість поновлення строку звернення до суду із такою заявою, такі обставини не є об`єктивно непереборними, такими, що пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного подання заяви.

Крім того, у заяві про відвід заявник як на підставу для відводу посилається також на призначення й інших судових засідань, зокрема, на 17.09.2024, 27.11.2024, 18.02.2025, 16.04.2025, 25.04.2025, 07.05.2025, зі значним інтервалом, проте не наводить жодних обґрунтувань причин пропуску строку звернення до суду із заявою про відвід судді в цій частині.

З огляду на наведене, суд вважає, що підстави для поновлення строку звернення до суду із заявою про відвід, зазначені позивачем, є неповажними.

Відтак, правові підстави для поновлення строку на подання заяви про відвід судді відсутні.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі наведеного, заява про відвід судді підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись частиною 3 статті 39, частиною 2 статті 126 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на подання заяви про відвід судді.

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Федчишеній Т. Ю. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в частині відмови в поновленні строку на подання заяви про відвід судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА