Справа № 529/433/25
Провадження № 2/529/297/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 травня 2025 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Диканської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокат Шерстюк А.О. 14.05.2025 звернулась до суду із позовною заявою про визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, за заповітом, яке відкрилось після смерті ОСОБА_2 .

Крім того, разом із заявленими позовними вимогами, представниця позивачки просить суд звільнити її довірительку від сплати судового збору. Вказане обґрунтовує тим, що сплата судового збору в сумі 4 979 грн. є значною витратою для ОСОБА_1 з врахуванням відсутності у неї річного доходу. розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивачки ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали заяви, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати - ч. 3 ст. 136 ЦПК України.

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови визначених у вказаній статті Закону. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26.07.2005 р.).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18 зробила висновок, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30.03.2021 у справі № 338/158/19 зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В даному випадку, вказані представницею позивачки обставини не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки нею не надано доказів на підтвердження того, що майновий стан позивачки на день звернення з даним позовом перешкоджає сплаті судового збору в установлених законодавством порядку і розмірі, при цьому надані позивачкою відомості про свої доходи за 2024 рік не є беззаперечним і достатнім доказом її скрутного майнового стану та не підтверджує з достовірністю тієї обставини, що позивач не може сплатити судовий збір, оскільки одночасно доведенню також підлягає відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними, грошових коштів на банківських рахунках.

Варто зазначити, що відмова в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, не може вважатися обмеженням позивача доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши необхідні для вирішення клопотання матеріали, суддя вважає, що оскільки позивачкою не підтверджено такого майнового стану, який би перешкоджав сплаті судового збору в установлених законодавством порядку і розмірі, тому приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Так, частиною 4 ст. 177 ЦПК визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, сума такої становить 497 900 гр. та відповідно до сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання вказаного позову становить 4 979 грн..

Крім того представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокат Шерстюк А.О. заявляючи позовні вимоги до Диканської селищної ради, не зазначила яким чином останньою порушено права позивача.

При цьому, з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нині померлим ОСОБА_2 складено заповіт на ім`я ОСОБА_3 , який посвідчено 16.01.2024, в подальшому померлим складено заповіт на все майно, з чого б воно не складалося, на ім`я ОСОБА_1 , який посвідчено 18.06.2024.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до приватного нотаріуса із відповідними заявами про прийняття спадщини, окрім вказаних осіб до нотаріуса звернулась з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 .

Однак, вказані особи представницею позивачки не включені до кола осіб, які приймають участь в розгляді справи з відповідним процесуальним статусом.

В позовній заяві відсутні відомості про вказаних осіб, їх родинні зв`язки з нині померлим, хоча результати розгляду справи, можуть вплинути на спадкові права як ОСОБА_3 так і ОСОБА_4 .

У позовній заяві можуть бути вказані інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору ч. 6 ст. 175 ЦПК України.

Отже вказані недоліки підлягають виправленню позивачкою ОСОБА_1 або ж її представницею.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладені вище обставини, приходжу до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а тому повинна бути залишена без руху з наданням позивачці строку вказаному вище, для усунення недоліків - сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175,177,185 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні заяви представниці ОСОБА_1 - адвоката Шерстюк Анастасії Олегівни про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Диканської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, залишити без руху та надати позивачці, її представнику 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали, для усунення недоліків.

У разі не усунення вказаних недоліків у визначений термін заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Є. Петренко