У х в а л а

Іменем України

16 травня 2025 року

м. Київ

Справа № 204/6150/18

Провадження № 61-3427ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Кібець Роман Романович (далі - адвокат),

на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2025 року

за заявою ОСОБА_1 (далі - стягувач) про зобов`язання скаржника як боржника подати звіт про виконання судового рішення

у справі за позовом стягувача до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про стягнення середнього заробітку та

в с т а н о в и в:

1. У провадженні Чечелівського районного суду м. Дніпропетровська перебуває зазначена справа.

2. У грудні 2024 року стягувач звернувся до суду із заявою, у якій просив зобов`язати скаржника подати у визначений судом строк звіт про виконання рішення суду першої інстанції від 14 листопада 2022 року у цій справі та накласти на скаржника штраф у разі ненадання такого звіту у визначений судом строк.

3. 12 лютого 2025 року суд першої інстанції постановив ухвалу, згідно з якою задовольнив таку заяву частково: зобов`язав скаржника протягом двох місяців з дня отримання копії тієї ухвали подати до суду звіт про виконання судового рішення від 14 листопада 2022 року у цій справі; відмовив у задоволенні іншої частини вимог заяви стягувача.

4. Не погодившись із зазначеною ухвалою, 3 березня 2025 року скаржник подав до апеляційного суду апеляційну скаргу.

5. 13 березня 2025 року Дніпровський апеляційний суд постановив ухвалу, згідно з якою повернув апеляційну скаргу. Мотивував тим, що ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення за змістом частини шостої статті 453-2 ЦПК України є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення щодо неї включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 453-4 цього Кодексу.

6. 17 березня 2025 року адвокат в інтересах скаржника сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 8394/0/220-25 від 18 березня 2025 року), у якій просив скасувати ухвалу апеляційного суду та скерувати справу до цього суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Мотивував касаційну скаргу так:

- приписи частини шостої статті 453-2 ЦПК України не відповідають приписам статті 129 Конституції України, яка гарантує у всіх випадках право на апеляційний перегляд справи, з огляду на це скаржник має право на апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції від 12 лютого 2025 року;

- стягувач у заяві фактично пропонував зобов`язати скаржника виконати судове рішення негайно і за рахунок його коштів, тобто порушити спосіб виконання судового рішення, встановлений судом першої інстанції за заявою самого стягувача;

- за наявності обставин, які об`єктивно унеможливлюють виконання судового рішення у спосіб, встановлений законом, неприпустимим є застосування заходів судового контролю, адже такі заходи не призведуть до досягнення легітимної мети, а навпаки будуть використовуватися як елемент тиску та спонукати до порушення закону.

7. 17 квітня 2025 року до суду надійшов звіт представника скаржника про виконання рішення суду від 6 грудня 2018 року.

8. 21 квітня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська постановив ухвалу, згідно з якою прийняв цей звіт скаржника.

9. Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

9.1. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 352 ЦПК України).

9.2. Право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу, яку не можна оскаржити до ухвалення судом рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17).

9.3. Ухвала суду першої інстанції про часткове задоволення заяви стягувача в частині зобов`язання скаржника подати звіт про виконання судового рішення не входить до визначеного у частині першій статті 353 ЦПК України переліку ухвал, які можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Крім того, згідно з частиною шостою статті 453-2 така ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає, а заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 453-4 цього Кодексу.

9.4. Таким чином, процесуальний закон встановив чіткий порядок, згідно з яким боржник може подати заперечення проти ухвали суду про задоволення заяви стягувача стосовно зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення разом із апеляційною скаргою на ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту боржника. Крім того, Конституція України гарантує право на апеляційний перегляд справи (пункт 8 частини другої статті 129), а не право на окреме апеляційне оскарження всіх ухвал суду всупереч визначеному процесуальним законом порядку.

9.5. За змістом пункту 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Саме цим приписом правильно керувався апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу скаржникові.

9.6. Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, які можна оскаржити окремо від іншого судового рішення, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження ухвал із питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на інше судове рішення є розумним обмеженням, яке має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть зумовлювати невиправдані зволікання під час такого розгляду. Ця мета є легітимною.

Звертаючись із апеляційною скаргою на ухвалу суду, яку за законом не можна окремо оскаржити в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України (див. близький за змістом висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (пункти 27-28)).

9.7. Інші доводи скаржника у касаційній скарзі зводяться до його незгоди з ухвалою суду першої інстанції від 12 лютого 2025 року. Проте це не означає, що апеляційний суд неправильно застосував норми права під час постановлення оскарженої ухвали від 13 березня 2025 року.

9.8. У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

9.9. Встановивши, що ухвала суду першої інстанції про часткове задоволення заяви стягувача в частині зобов`язання скаржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною та самостійному оскарженню не підлягає, апеляційний суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу скаржника на підставі пункту 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України. Таке застосування процесуальних норм є вочевидь правильним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення, зокрема пункту 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України. Тому касаційну скаргу слід визнати необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження

Керуючись статтями 260, 261, 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як боржника подати звіт про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про стягнення середнього заробітку.

2. Копію ухвали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко
/