У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2025 Справа №607/10085/25 Провадження №2-з/607/35/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 до Тернопільської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, третя особа Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. про скасування рішень визнання права користування користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 через свого представника звернулися в суд із позовом до Тернопільської міської ради, Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, третя особа Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д., просять:

- визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської міської ради від 19.04.2024 №8/38/121 "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки в натурі (на місцевості) в межах об`єкту проведеної інвентаризації за адресою АДРЕСА_1 "

- визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської міської ради від 25.10.2024 №8/43/94 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки в межах об`єкту проведеної інвентаризації за адресою АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , площею по 0,06 га, для ведення садівництва, за ОСОБА_3 право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3 , площею по 0,06 га, для ведення садівництва, за ОСОБА_7 право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_4 , площею по 0,06 га, для ведення садівництва, за ОСОБА_4 право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_5 , площею по 0,06 га, для ведення садівництва, за ОСОБА_5 право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_6 , площею по 0,06 га, для ведення садівництва, що входять до загальної площі земельної ділянки, наданої у постійне користування Садівничому товариству робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д., площею 15,26 га з кадастровим номером :04:003:0212 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області внести до Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку інформацію щодо земельної ділянки площею 15,26 га з кадастровим номером :04:003:0212, а саме: вид речового права - право постійного користування Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д., код ЄДРПОУ юридичної особи 21157987, та змінити запис щодо цільового призначення на категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення 01.06 для колективного садівництва.

Позов мотивовано тим, що позивачі, як члени садівничого кооперативу Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д., що заходиться у АДРЕСА_1 користуються земельними ділянками кооперативу площею для ведення садівництва по АДРЕСА_7 . Стверджують, що оскарженими рішеннями порушено його права, оскільки змінено цільове призначення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні кооперативу.

Разом із позовом надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить забезпечити позов, а саме:

- накласти арешт на земельні ділянки, які використовуються: ОСОБА_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , площею по 0,06 га, для ведення садівництва, ОСОБА_3 земельною ділянкою по АДРЕСА_3 , площею по 0,06 га, для ведення садівництва, ОСОБА_7 земельною ділянкою по АДРЕСА_4 , площею по 0,06 га, для ведення садівництва, ОСОБА_4 земельною ділянкою по АДРЕСА_5 , площею по 0,06 га, для ведення садівництва, ОСОБА_5 земельною ділянкою по АДРЕСА_6 , площею по 0,06 га, для ведення садівництва, що входять до загальної площі земельної ділянки, з кадастровим номером :04:003:0212 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , сформованої з ділянки, наданої у постійне користування Садівничому товариству робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д.;

- заборонити Тернопільській міській раді вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею: 15,26 га (кадастровий номер :04:003:0212) в АДРЕСА_1 , зокрема відчуження, здачі в оренду (суборенду), вчиняти будь-які інші договори, підписувати акти та будь-які інші документи щодо земельних ділянок.

- заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею: 15,26 га (кадастровий номер :04:003:0212) в АДРЕСА_1 , право комунальної власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Тернопільською міською радою.

Розглянувши заяву, доходжу такого висновку.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 1488цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова Пленуму № 9), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. використовує земельну ділянку площею 24,16 га та за цільовим призначенням як належний землекористувач. В межах цієї земельної ділянки позивачі, як члени кооперативу, мають виділені земельні ділянки в розмірі по 0,06 га, що підтверджується план-схемою та довідками. Стверджують, що зміст рішень Тернопільської міської ради №8/10/286 від 29.10.2021, №8/31/24 від 15.09.2023, №8/38/121 від 19.04.2024, №8/43/94 від 25.10.2024 підтверджують, що відповідачем - Тернопільською міською радою вчинені дії, спрямовані на зміну правового статусу земельної ділянки Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. площею 24,16 га та виділених земельних ділянок в користування членам Садівничого товариства, в тому числі земельних ділянок площею по 0,06 га, які перебуває в користуванні позивачів, та спрямовані на розпорядження спірною земельною ділянкою з метою передання прав на таку земельну ділянку (її частин) іншими особами, під час розгляду цієї справи судом, предметом позову у якій є визнання права користування якою, а також визнання недійсними рішень Тернопільської міської ради. Вказані обставини свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову в цій справі, зважаючи на описані дії та прийняті рішення відповідачем (Тернопільською міською радою) під час розгляду справи судом, а також юридичні та фактичні наслідки таких дій та рішень, а невжиття таких заходів унеможливить виконання рішення суду в цій справі, у разі задоволення позову, зокрема внаслідок передання прав на таку земельну ділянку (її частин) іншими особами, а поновлення порушених прав члена кооперативу та користувачів земельних ділянок, за захистом яких подано позову до суду, стане неможливим.

Вважаю такі доводи безпідставними.

Так, предметом позовних вимог є оскарження рішень Тернопільської міської ради щодо інвентаризації, земель, визнання права користування.

Позивачі стверджують, що користується земельними ділянками площею по 0,06 га, що разом становить 0,30 га, тоді, як в заяві про забезпечення позову просить обмежити право здійснення комунальної власності на земельну ділянку розміром 15,26 га. Отже, розмір земельної ділянки, право на користування якою позивач вважає порушеним (0,30 га), однозначно свідчить про непропорційність тих заходів забезпечення позову, які просить вжити позивач арешт земельної ділянки площею 15, 26 га його позовним вимогам.

При цьому, із змісту позову вбачається, що заявники стверджують, що належним користувачем земельної ділянки є Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д., і, зокрема, що це встановлено у рішеннях Господарського суду Тернопільської області у справі №4/148-3251, ухваленого 23.12.2008.

Разом із тим, у цій справі Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. не заявляло будь-яких вимог щодо оспорення свого права користування, не зверталося із заявою про забезпечення позову, спір щодо його користування земельною ділянкою відсутній.

При цьому, в суду відсутні підстави вважати, що заявники мають право діяти від імені товариства, як належного користувача земельної ділянки.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд не оцінює докази в тому сенсі, що він не проводить їхню повну перевірку, як це відбувається при розгляді справи по суті. Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, зосереджується на тому, чи є достатні підстави вважати, що загрожує невідворотне порушення прав позивача, та чи є необхідним вживати заходи для забезпечення позову.

Суд не вдається до оцінки належності доказів щодо підтвердження права користування земельними ділянками позивачів. Разом із тим, з ціллю вирішення питання забезпечення позову, суд констатує, що не надано достатніх доказів того, що земельні ділянки, які, як стверджують заявники, ними використовуються у товаристві, розміром по 0,06 га, та на які позивачі просять накласти арешт, є сформованими і право власності чи право користування на них оформлено та зареєстровано за ними у встановленому законом порядку. Долучені довідки Садівничого товариства лише підтверджують факт використання земельної ділянки товариства, не є правовстановлюючими документами, які б давали суду достатні підстави для накладення арешту на них.

Навпаки, у своїй заяві позивачі стверджують, що вказані земельні ділянки входять до загального масиву земельної ділянки, яка перебуває у законному користування Садівничого товариства. При цьому, товариство не є стороною у справі.

Суд наголошує, що всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, належними, допустимими та достатніми доказами не доведено наявності наміру відповідача будь - яким чином відчужити земельну ділянку третім особам з метою уникнення виконання рішення суду, а таке твердження заявників є припущенням, що не є достатньою підставою для накладення арешту.

Доводи про те, що між сторонами існує спір, не є беззаперечною підставою для застосування заходів забезпечення позову, про які просять заявники.

Представник заявників не достатньо обґрунтовує припущення, що невжиття зазначеним ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вони звернулися до суду.

Тому, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає змісту позовних вимог та не зможе ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по справі.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Реквізити сторін:

Заявники (позивачі):

ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_8 . РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_3 , адреса АДРЕСА_9 . РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_7 , адреса АДРЕСА_10 РНОКПП НОМЕР_3 ;

ОСОБА_4 : адреса АДРЕСА_11 РНОКПП НОМЕР_4 ;

ОСОБА_5 , адреса АДРЕСА_12 РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідачі:

Тернопільська міська рада тел. 21, адреса 46001, м. Тернопіль, вул. Листопадова, буд.5. ;

Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області адреса вул. Лисенка, 20А, Тернопіль, 46002 .

Третя особа: Садівниче товариство робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з.д. тел. 56 адреса 46023, м. Тернопіль, вул. Київська-Генерала М. Тарнавського, буд.9 .

Головуючий суддя В. М. Позняк