Провадження № 2/243/527/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дюміної Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», треті особа без самостійних вимог на предмет спору: Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович,

вимоги позивача: про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

учасники справи: представник відповідача Панченко А.С.,

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача.

1. В грудні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що в грудні 2024 року через мобільний додаток «Дія» їй стало відомо про наявність виконавчого провадження ВП 55534113 за яким вона є боржником. Згідно зазначеного виконавчого провадження, примусове виконання здійснюється на підставі виконавчого провадження нотаріуса Київського міського нотаріального округу реєстровий номер №16649 від 04.10.2017 року про звернення стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 85768,51 грн.

Вважає зазначений виконавчий напис незаконним, оскільки вимога стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» не була безспірною.

З урахуванням наведеного, вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріусом не було враховано та не перевірено факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушено приписи ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Посилаючись на наведені обставини та положення ст. 88 Закону України «Про нотаріат», позивачка просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу № 16649 від 04.10.2017 таким, що не підлягає виконанню.

2.Відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що Між ОСОБА_1 та АТ КБ ПриватБанк був укладений кредитний договір № б/н від 06.08.2013, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 24.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис №16649 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ПриватБанк несплачену в строк за кредитним договором заборгованість за договором № б/н вiд 06.08.2013. Належних контррозрахунків, або письмових доказів (платіжних документів) невідповідності (боргу в меншому розмірі) чи відсутності боргу перед Банком на підтвердження повного чи часткового виконання зобов`язань за кредитним договором від 27.11.2008 станом на день вчинення виконавчого напису, не надається, тобто, позивач належними письмовими доказами не спростовує, а ні факту заборгованості перед банком, а ні розміру боргу зазначеного у виконавчому написі, й відповідне вже є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підставі наведеного просить суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3. Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутність..

4. Представник Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у відповідності до положень ст. 223 ЦПК України.

5. Приватний нотаріус Швець Р.О. належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у відповідності до положень ст. 223 ЦПК України.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2024 року справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано за підсудністю на розгляд до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

7. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23.01.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження, призначене судове засідання. Заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 16649 від 04.10.2017, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 85768,51 грн у виконавчому провадженні №55534113.

8. Ухвалою суду від 02.04.2025 залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича в якості третьої особи до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

9. 24.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Р.О. вчинено виконавчий напис № 16649 про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість, що виникла за Кредитним договором б/н від 06.08.2013 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.08.2013 року по 31.08.2017 року. Сума заборгованості складає 83968,51 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, в розмірі 1800,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

10. 31.01.2018 головним державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Родіною К.А. було відкрито виконавче провадження № 55534113 щодо примусового виконання виконавчого напису № 16649 від 04.10.2017, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в загальному розмірі 85768,51 грн.

11. Кредитний договір б/н від 17.03.2014, який був укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , нотаріально не посвідчувався, що підтверджується його копією, яка міститься у матеріалах справи.

12. Будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від АТ КБ «ПриватБанк» чи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хохлова С.С. не отримувала.

V. Оцінка суду.

13. У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

14. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

15. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

16. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

17. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

18. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

19. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

20. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

21. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

22. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.05.2020 по справі № 320/7932/16-ц.

23. Відповідно до підпунктів 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком.

Безспірний борг це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

24. Так, у своїй постанові від 15 квітня 2020 року в справі №554/6777/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу, за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

25. Суд звертає увагу на те, що відповідач повинен повідомити позивача про наявність заборгованості та інформацію про намір вчинити виконавчий напис, у разі невиконання боржником даної вимоги не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору.

26. Матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач та нотаріус дотрималися порядку вчинення виконавчого напису №16649, адже позивачкою не було отримано повідомлення про наявність заборгованості та пропозиції щодо її сплати.

27. Так, долучений до відзиву список відправлень суд не приймає до уваги, оскільки згідно зазначеного списку та чеку відправки вбачається, що відправка листа ОСОБА_1 була здійснена 05.10.2017 року, в той час як виконавчий напис було вчинено 24.10.2017 року, тобто не було дотримано місячного строку направлення повідомлення/вимоги відповідачки. А також слід зауважити, що відомостей, що ОСОБА_1 отримала зазначену вимогу суду не надано.

28. Також, з матеріалів справи не вбачається, що кредитний договір б/н від 06.08.2013, який був укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , посвідчений нотаріально і відповідач не довів подання нотаріально посвідченого кредитного договору при вчиненні спірного виконавчого напису нотаріусом.

29. Із врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, не перевірив умови, за наявності яких можна вчинити виконавчий напис на підставі договору, який не було посвідчено нотаріально, чим порушив норми Закону України про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, чинного на момент вчинення нотаріальних дій.

30. Отже, з урахуванням доводів позивачки, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог позивачки. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

31. Ухвалою суду про забезпечення позову від 23 січня 2025 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

32. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

33. Відповідно до положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» на момент пред`явлення позову у сумі 1211,20 грн.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 206, 259, 264-265, 267, 268 ЦПК України, 207, 1048, 1054, 1055 ЦК України, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», треті особа без самостійних вимог на предмет спору: Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. №16649 від 24.10.2017 таким, що не підлягає виконанню.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 «Д») на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. на рахунок отримувача: UA0026001, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

4. Ухвала Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 січня 2025 року про забезпечення позову у даній справі продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або може бути скасована за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повний текст рішення виготовлено 20 травня 2025 року.

Суддя Дюміна Н.О.