Справа № 227/2991/24
(2/199/1579/25)
14 травня 2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Попружко Д.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС», треті особи Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Універсальна», ОСОБА_2 , про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС», треті особи Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Універсальна», ОСОБА_2 , про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтуванні позовних вимог, посилався на те, що 21.12.2023 року о 16 год. 30 хв. у м. Дніпрі на а/д Олександрівка-Покровськ-Костянтинопіль 35 км Т0515 відбулося зіткнення вантажного автомобіля «Tata LPT 613», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1
Вантажний автомобіль «Tata LPT 613», д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС».
Автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 23.10.2010 року.
Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.01.2024 року, яка набрала чинності 06.02.2024 року, водія ОСОБА_2 , який працював водієм у Товаристві з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу.
Згідно з Полісом №ЕР-213092992 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого становить із 26.01.2023 року по 25.01.2024 року, цивільно-правова відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС» була застрахована в ПРАТ «Страхова Компанія «Універсальна», із лімітом відповідальності 160 000,00 грн. за шкоду заподіяну майну.
На час настання дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем, виконував свої обов`язки та перебував на посаді водія Товариства з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС».
Внаслідок ДТП автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, про настання страхового випадку було повідомлено страхову компанію відповідача - ПРАТ «СК «Універсальна».
Після огляду автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , представником страхової компанії відповідача ПРАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про здійснення виплати страхового відшкодування в розмірі 43 498 (сорок три тисячі чотириста дев`яносто вісім) грн. 58 коп., яка 25.04.2024 року була перерахована на рахунок позивача у AT «Ощадбанк».
Як вбачається з акту виконаних робіт ТОВ «Автотрейдінг-Дніпро» від 05.01.2024 року №АДТ02400107, вартість проведеної дефектації автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 1206,00 грн. Також, як вбачається з акту виконаних ТОВ «Автотрейдінг-Дніпро» робіт від 10.05.2024 року №АДТО2405294, вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 110 759,30 грн.
Окрім цього, позивач зазначив, що внаслідок ДТП він пережив сильний стрес. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням автомобіля, порушенні звичайного укладу життя, неможливістю користуватись автомобілем для потреб своєї родини.
Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, завданих внаслідок ДТП, їх характер та тривалість, враховуючи, що його страждання це немайнові втрати, що неможливо відновити, звертаючи увагу на бездіяльність відповідача стосовно добровільного відшкодування завданої шкоди, розмір моральної шкоди позивач оцінює у 70 000,00 грн., яку просив стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС».
Ухвалою суду від 26.12.2024 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС» у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_2 та представник Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Універсальна» у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.01.2024 року водія Товариства з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС» ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Вказаною постановою встановлено, що 21 грудня 2023 року о 16:30 годині на а/д Олександрівка-Покровськ-Костянтинопіль 35 км Т0515 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Tata LPT 613», д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху в порушення вимог п. 2.3а ПДР України не забезпечив технічно справний стан автомобіля, внаслідок чого під час руху у автомобіля відірвалося заднє ліве колесо, яке пошкодило автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду в зустрічному напрямку, в результаті автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками.
Таким чином, матеріали справи містять судове рішення, яке набрало законної сили, є чинними та не скасованим, якими встановлено вину водія ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди 21.12.2023 року. Крім цього, вказаною постановою встановлено порушення водієм п. 2.3а ПДР України, а також встановлено факт перебування у трудових відносинах з ТОВ «МК ПРОДСЕРВІС».
Відповідно до ч.ч. 3,6 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
На час настання дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із відповідачем, виконував свої обов`язки та перебував на посаді водія Товариства з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС».
Згідно з Полісом №ЕР-213092992 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого становить із 26.01.2023 року по 25.01.2024 року, цивільно-правова відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС» була застрахована в ПРАТ «Страхова Компанія «Універсальна», з лімітом відповідальності 160 000 грн. за шкоду заподіяну майну (а.с.15).
02.01.2024 року позивач звернувся до ПРАТ «Страхова Компанія «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.18).
Після огляду автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , представником страхової компанії відповідача ПРАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про здійснення виплати страхового відшкодування в розмірі 43 498 (сорок три тисячі чотириста дев`яносто вісім) грн. 58 коп., яка 25.04.2024 року була перерахована на рахунок позивача у AT «Ощадбанк» (а.с.19,20).
Як вбачається з акту виконаних робіт ТОВ «Автотрейдінг-Дніпро» від 05.01.2024 року №АДТ02400107, вартість проведеної дефектації автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 1206,00 грн.(а.с.21-23).
Із акту виконаних робіт ТОВ «Автотрейдінг-Дніпро» від 10.05.2024 року №АДТО2405294 вбачається, що вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 110 759,30 грн. (а.с.24-27).
Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.34.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі».
Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі».
Відповідно до п.14 Постанови №4 від 01.03.2013 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» «При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.
Особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації».
Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно з п.6 Постанови №4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року «Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.
На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК ).
Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК ).
Факт перебування у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС» водія ОСОБА_2 , який на час скоєння ДТП виконував свої трудові (службові) обов`язки та керував належним відповідачу вантажним автомобілем «Tata LPT 613», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідачем не спростовано.
Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".
Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.
Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.
Суд вважає доведеним, що діяння відповідача ТОВ «МК ПРОДСЕРВІС» у даному випадку було неправомірним і ним позивачу було завдано моральну шкоду; між діями відповідача, що призвели до порушення законних прав позивача, та наслідками у вигляді завдання моральної шкоди, яка виразилася у зміні звичайного способу життя, неможливості користування власним транспортом, моральних стражданнях та психологічного дискомфорту у зв`язку з цим, необхідності докладання зусиль для поновлення своїх порушених прав - є причинно-наслідковий зв`язок.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим із відповідачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок.
На підставі викладеного та керуючись ст.25 Закону України «Про страхування», ст.ст. 1, 3, 6, 9, 22, 25, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 207, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МК ПРОДСЕРВІС», треті особи Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Універсальна», ОСОБА_2 , про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.
В іншій частині позову, - відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Суддя Л.Г. Якименко