Справа № 529/856/24
Провадження № 2/529/403/24
РІШЕННЯ

іменем України

20 травня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Петренко Л.Є.

з участю секретаря Звягольської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовною заявою, яка сформована в системі «Електронний суд» та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

В обґрунтування позову представник позивача вказує, що 12.06.2023 між сторонами укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1221-5833, на підставі якого кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для особистих потреб в сумі 4 400 грн., строк кредитування складає 300 днів, заявлений строк, який обраний позичальником в момент укладення кредитного договору, протягом якого може бути використано право користування кредитом за зниженою процентною ставкою та в останній день якого позичальник зобов`язується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом становить 14 днів, зі зниженою відсотковою ставкою 2,5% в день, стандартною відсотковою ставкою 3,00% в день. Позичальниці було надано одноразовий доступ ідентифікатор для підписання зазначеного кредитного договору.

Крім того, 26.06.2023 Додатковою угодою № 1 до Договору про відкриття кредитної лінії №1221-5833 від 12.06.2023 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит в сумі 2 300 грн.

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої договірні зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало в повному обсязі та надало їй кредит відповідно до умова укладеного кредитного договору. Разом з тим, ОСОБА_1 в порушення умов договору у встановлений строк заборгованість за кредитом не погасила, а також не виконала в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед кредитором як наслідок станом на 15.07.2024 виникла заборгованість в сумі 40 191 грн. 35 коп. та складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 4 310 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 35 881 грн. 35 коп.

Разом з тим, представниця позивача у позовній заяві зазначає, що кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими відсотками у сумі 10 641 грн. 35 коп. за умови погашення позичальником решти заборгованості за договором в сумі 29 550 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 4 310 грн., прострочену заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 25 240 грн., які позивач і просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1

08.10.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник позивача у самому змісті заяви вказав про розгляд справи у його відсутність. Про розгляд справи повідомлений належним чином.

24.10.2024 відповідачка ОСОБА_1 подала до суду відзив на позов у якому вказала про те, що позовні вимоги визнає частково. Зазначила, що позивач у розрахунку заборгованості не зафіксував платежі, внесені нею 19.11.2023, 28.11.2023 та 14.12.2023. Згідно з її оплатами кредитної заборгованості, сума основного боргу складає 1 171 грн. Нараховані відсотки, що вказані у позовній заяві складають 25 881 грн. 35 коп., що у 30 разів більше залишкового боргу. Згідно з додатком до позовної заяви «Розрахунок боргу» з 10.07.2023 року була змінена відсоткова ставка по кредиту з 2,5 % до 3 %, що на думку позивачки, є порушенням ч.4 ст. 6 ЗУ «Про споживче кредитування».

09.12.2024 відповідачкою подано заяву (письмові пояснення) зміст якої аналогічний відзиву на позов.

Крім того, у період з 05.11.2024 по 18.12.2024 відповідачкою ОСОБА_1 подавались заяви про відкладення судового засіданні з метою мирного врегулювання спору, оскільки має намір звернутись до позивача з вимогою надання їй перерахованого розрахунку боргу відповідно до умов.

24.02.2025 судовий розгляд справи відкладено також за клопотанням відповідачки ОСОБА_1 у якому остання вказала, що є необхідність уточнення суми заборгованості шляхом її перерахунку.

23.03.2025 постановлено ухвалу суду про витребування у позивача доказів.

17.04.2025 представником позивача подано до суду заяву про виконання ухвали суду в якій вказав, про те, що відповідачка неодноразово зверталась до позивача з метою врегулювання заборгованості мирним шляхом. Товариство керуючись принципом клієнтообізнаності, також неодноразово пропонувало ОСОБА_1 індивідуальну лояльну пропозицію погашення заборгованості. У вказаних індивідуальних пропозиціях було зазначено, що у разі сплати частини боргу та компенсації судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., дію кредитного договору буде припинено, а залишок заборгованості буде списано. Крім того, відповідачці було надано можливість сплачувати суму заборгованості частковими платежами до повної сплати. Також зазначено, що судовий процес до повної сплати заборгованості не зупиняється.

Стосовно вимог відповідачки ОСОБА_1 в частині перерахунку заборгованості та здійснення реструктуризації боргу, то представник позивача зазначив, що кредитодавець не має підстав задовольнити вимоги клієнта щодо зміни умов договору.

Позивачем неодноразово пропонувались індивідуальні лояльні пропозиції погашення заборгованості, однак відповідачка ОСОБА_1 не скористалась такими, нею не вносились платежі на погашення боргу за індивідуальною лояльною пропозицією.

22.04.2025 відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву в якій окрім іншого вказує на те, що позивач у жодному листі, що надійшли не вказав реквізитів для здійснення оплати. Не надано жодного конкретного рахунку, офіційного сайту чи способу оплати, що фактично унеможливило добровільну оплату заборгованості. Позивачка вважає, що такі обставини порушують принцип добросовісності та обов`язок кредитодавця надати достовірну інформацію.

22.04.2025 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області відповідачці ОСОБА_1 відмовлено у задоволені клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

19.05.2025 відповідачкою ОСОБА_2 подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що нею позивачу подається нова заява щодо зменшення неустойки з якою має бути ознайомлена інша сторона. Таке клопотання відповідачкою подавалось до суду неодноразово з вказівкою аналогічних підстав. Крім того, відповідачка ОСОБА_2 просить суд зменшити суму неустойки, оскільки нарахування надмірних штрафних санкцій становлять значну частину загальної заборгованості.

Разом з тим суд вважає таку заяву відповідачки про відкладення розгляду справи необгрунтованою, оскільки згідно письмових пояснень представника позивача ОСОБА_1 неодноразово надавались індивідуальні пропозиції стосовно сплати заборгованості. Останній також роз`яснювалась неможливість зменшення заборгованості за нарахованими відсотками, так як неможливо змінити умови договору. Крім того позивач не просить стягнути з відповідача неустойку (пеню), а вказує про стягнення відсотків за користування кредитними коштами. Тому враховуючи достатність матеріалів для вирішення справи по суті та відсутність поважних підстав для відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову відповідачці у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.06.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (CreditKasa), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1221-5833.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 4 400 грн. зі строком кредитування на 300 календарних днів; базовий період - 14 днів, зі стандартною відсотковою ставкою 3% на день. Кінцева дата повернення кредиту 06.04.2024 (а.с. 10-15).

Договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А1610.

Згідно умов кредитного договору, зокрема п. 3.4., кредитні кошти перераховуються кредитодавцем на картковий рахунок позичальника, який він зобов`язаний вказати (реквізити банківської платіжної картки) у реквізитах сторін в даному випадку НОМЕР_1 .

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. (а.с.37).

Також 16.06.2023 сторони уклали Додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1221-5833, відповідно до умов якої позивачем надано у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 2 300 грн.

Сторони у п. 2.3 додаткової угоди погодили, що після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 4 310 грн. у строки та на умовах, викладених у Договорі з урахуванням умов цієї Додаткової угоди та сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених Договором п. 2.4. (а.с. 34 зворот-35).

Додаткова угода укладена в електронному викладі, шляхом накладення електронним підписом одноразовим ідентифікатором А2709.

Разом з тим, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала своїх договірних обов`язків в частині погашення кредитної заборгованості. На погашення заборгованості тричі вносила платежі 19.11.2023 в сумі 200 грн., 28.11.2023 750 грн. та 14.12.2023 в сумі 500 грн., тому як наслідок має заборгованість в загальній сумі 40 056 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 4 310 грн., та заборгованості за відсотками 35 881 грн. 35 коп.

Відповідачкою ОСОБА_1 на спростування вказаного розрахунку не подано до суду відповідних доказів, які були б належними та достатніми.

Твердження відповідачки про неврахування внесених нею платежів спростовуються наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.136-139)

Разом з тим позивачем зазначено, що було прийнято рішення стосовно можливості застосування програми лояльності та часткове списання заборгованості, тому просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме прострочену заборгованість за кредитом 4310 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими відсотками 25 240 грн., що разом становить 29 550 грн.

Підтверджень того, що відповідачка погодилась на запропоновану програму лояльності та сплату нею частини боргу матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

На офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https://creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 4 400 грн. та додаткових кредитних коштів в сумі 2 300 грн. підтверджено довідкою про перерахування суми кредиту, листом АТ КБ «Приват банк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LigPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р (а.с. 37, а.с. 27-33).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають наслідки встановлені договором або законом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків - ч.1 ст. 626 ЦК України.

Згідно з ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором ст.. 1049 ЦК України.

Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то остання не виконала їх в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.6 договору сторони по справі узгодили, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною відсотковою ставкою 3% за кожен день.

З наданих позивачем таблиць обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки зміна відсоткової ставки не вбачається. Такі таблиці, які є додатком до кредитного договору та додатком до Додаткової угоди відображає розрахунок нарахованих відсотків, загальну вартість кредиту, за умови належного виконання позичальником своїх договірних відносин.

З такими таблицями розрахунками відповідачка ОСОБА_1 була ознайомлена при підписанні кредитного договору та Додаткової угоди.

З огляду на вказане, не знайшли свого підтвердження твердження відповідачки ОСОБА_1 про зміну (збільшення) позивачем відсоткової ставки з 2,5 % до 3%. Розрахунок заборгованості визначався за відсотковою ставкою 3%, що відповідає умовам кредитного договору та додаткової угоди підписаної сторонами.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання ч. 1 ст. 549 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене та укладення відповідачкою кредитного договору у п. 4.6 якого чітко визначено стандартну процентну ставку за кредитом в день 3%, фіксована, відсутність заявлених позовних вимог про стягнення штрафних санкцій, суд відхиляє доводи відповідача, що нарахування позивачем надмірних штрафних санкцій, тому заборгованість за процентами за користування кредитом на суму 25 240 грн., підлягає стягнення з відповідача.

Разом з тим, суд критично ставиться до письмових пояснень відповідачки ОСОБА_1 стосовно не надання їй позивачем рахунків на які б вона могла сплатити заборгованість за індивідуальною програмою лояльності, оскільки предметом позову є саме заборгованість, яка виникла у останньої внаслідок невиконання кредитних зобов`язань. Крім того відповідачка вносила платежі на користь позивача в рахунок погашення боргу, тож була обізнана з рахунками на які слід перераховувати кошти.

Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором в сумі 29 550 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача, тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» також слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України суд,

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія УКР КРЕДИТ ФІНАНС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», Код , заборгованість за кредитним договором № 1221-5833 від 12.06.2023, яка складається з тіла кредиту 4 310 грн., заборгованості за нарахованими процентами в сумі 25 240 грн., а всього 29 550 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча Л.Є. Петренко