Справа № 446/2076/24 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У. І.
Провадження № 22-ц/811/898/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позовну заяву мотивувала тим, що вони з ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2004 року, від якого мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказувала, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на подружні обов`язки та виховання дітей. З відповідачем спільно не проживають з грудня 2023 року, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_1 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції у Львівській області 28 серпня 2004 року, за актовим записом № 55.

07 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про надання строку на примирення з метою збереження сім`ї.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 жовтня 2024 року зупинено провадження у вказаній справі для надання сторонам строку для примирення терміном до двох місяців.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованою та такою, що не відповідає судовій практиці. Звертає увагу, що ОСОБА_2 вже звертала до суду з аналогічним позовом про розірвання шлюбу, однак така позовна заява ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 15 серпня 2024 року у справі №466/1238/24 була залишена без розгляду.

Вважає, що наданий судом двомісячний строк для примирення необгрунтованим та невмотивованим, оскільки суд не навів жодних доводів для визначення двомісячного строку. Судом не було враховано наявності у них дитини, а також небажання дитини в розірванні шлюбу.

Просить скасувати ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 жовтня 2024 року і передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, а саме для вирішення клопотання про примирення.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 20 травня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з тих підстав, що сторонам потрібно надати строк для примирення терміном до двох місяців, з метою збереження сім`ї.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних причин.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 04 червня 2024 року Кам`янка-Бузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Від спільного подружнього життя мають двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8- 9).

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад цивільного судочинства.

Частиною сьомою статті 240 ЦПК України визначена можливість суду у справі про розірвання шлюбу суд зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Водночас, у пункті 4 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Колегія суддів враховуючи строк, який сплинув із моменту пред`явлення позову про розірвання шлюбу та ухвалення оскаржуваного судового рішення 1 місяць, наявність у сторін двох дітей, вважає наявними достатньо підстав для надання сторонам строку для примирення, який судом першої інстанції було надано строком на 2 місяці.

Окрім цього, надання двомісячного строку для примирення є таким, що відповідає нормам ч.7 ст.240 ЦПК України.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не довів, що визначений судом першої інстанції строк для примирення є недостатнім.

Колегія суддів звертає увагу, що з моменту постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали 7 жовтня 2024 року пройшло більше семи місяців і за цей час сторони не примирилися.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв"язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 жовтня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 травня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.