Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/5241/24
Провадження № 2/644/399/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09 травня 2025 року Індустріальний районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Рибалко В.О.,

За участю представника позивача адвоката Лихачова Р.Б.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини,-

УСТАНОВИВ:

Представником позивача, адвокатом Лихачовим Р.Б. подано до суду відповідну позовну заяву про встановлення додаткового строку на прийняття спадини. Зазначає, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, заповіту вона не склала. Спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є ОСОБА_2 та його батько ОСОБА_1 та онука спадкодавиці ОСОБА_3 . Відповідачами були подані заяви на прийняття спадщини. До спадкової маси після смерті матері позивача, ОСОБА_4 , належать: Квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; частка земельної ділянки за адресою: Харківська область, Шевченківський район, кадастровий номер: :02:001:0073, загальною площею 6,5510 га; право на земельну частку (пай) розміром 7,26 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП Надія Шевченківського району Харківської області; - майновий пай з причетними до нього дивідендами у загальному пайовому фонді КСП Надія Шевченківського району, Харківської області реорганізованого в ПСП Грозянське, село Гроза Шевченківського району, Харківської області, в сумі 825 (вісімсот двадцять п`ять гривень); грошовий внесок з усіма нарахованими відсотками та компенсаціями до нього, що знаходяться в Ощадбанку №5469, с. Шевченкове Харківської області на рахунку № НОМЕР_1 . З січня 2023 року до теперішнього часу ОСОБА_2 знаходиться на території Республіки Польща. Спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Строк прийняття спадщини сплив 5 квітня 2024 року. Строк прийняття спадщини позивач пропустив через перебування за кордоном, а саме в Республіці Польща. Знаходячись далеко від дому, від місця смерті матері, перебуваючи безпосередньо в Республіці Польща, подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством України строк ОСОБА_5 не мав можливості. В Україну для прийняття спадщини повернутися не зміг у зв`язку з встановленням на території України режиму воєнного стану. Оскільки строк на подачу заяви на прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин, просить встановити йому додатковий строк.

Ухвалою суду від 01.08.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. 23.08.2024 року представником позивача, адвокатом Лихачовим Р.Б. подано до суду заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалою суду від 27.09.2024 року було прийнято подану заяву.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась. Подавала до суду пояснення та відзив на позовну заяву у яких просила відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначала, що Позивач звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , мотивуючи це перебуванням за кордоном, а саме у Польщі з січня 2023 року. Вважає, що зазначені причини пропущення строку на прийняття спадщини не є поважними та не пов`язані з істотними, непереборними труднощами для Позивача. Також Позивачем не додано до позовної заяви доказів, що він звертався до нотаріуса з метою прийняття спадщини і отримав вмотивовану відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину. На момент відкриття спадщини після смерті спадкодавиці ані смт. Чкаловське, Чугуївського р-ну, Харківської області, ані смт. Шевченкове (за місцем заведення спадкової справи) не перебували в окупації, були деокуповані вже більше року, мали транспортне сполучення, було відновлено роботу всіх установ та нотаріуса. Позивач мав можливість на реалізацію свого права на подання заяви про прийняття спадщини гоязом приїзду за місцем відкриття спадщини, окрім того і на території Польщі він мав можливість звернутись до консульства (посольства) України чи до будь-якого нотаріуса з метою складення зави про прийняття спадщини після смерті матері та направити таку заяву за місцем відкриття спадщини засобами поштового зв`язку. Вказувала, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду також надходили письмові пояснення, відзив на позовну заяву, з аналогічним викладанням доводів щодо необґрунтованості вимог позивача.

В судовому засіданні представник позивача доводи позову підтримав, додатково пояснив суду, що позивач з початку війни виїхав із дружиною та дитиною за межі країни, зв`язок із батьками ОСОБА_4 та батьком ОСОБА_1 було дуже складно підтримувати, спочатку внаслідок окупації селища, потім у зв`язку із наближеністю селища до лінії зіткнення. Він чув про трагедію в с. Гроза, намагався вийти на зв`язок із матір`ю та батьком, але не зміг. Про смерть матері дізнався лише в березні 2024 року, до закінчення строку подачі заяви для прийняття спадщини залишалось приблизно 20 днів, він намагався звернутись до консульства в Польщі, але на той момент там були черги у зв`язку із обміном документів, намагався з`ясувати це питання із батьком, який казав що буде приймати спадщину на все лише він. Заяву у строк подати не зміг. Після отримання юридичної допомоги, звернувся до нотаріуса, який йому повідомив що спадщину вже оформлено, дізнався, що спадкове майно було поділено навпіл між батьком та племінницею, донькою брата по матері. Мав намір подати заяву, але нотаріус рекомендував звертатись до суду. До суду звернувся 01.07.2024 року, тобто через менше чим два місці після спливу строку на подачу заяви. Просив врахувати, що один із спадкоємцем ОСОБА_1 , його батько, не заперечує проти перерозподілу часток, оскільки це буде справедливим, але ОСОБА_6 виходячи із змісту поданого відзиву заперечує. Просив врахувати дані обставини та встановити йому додатковий строк для подачі заяви.

В судовому засіданні 08.04.2025 року відповідач ОСОБА_1 суду пояснив, що він позовні вимоги підтримує, вважав, що його ввели в оману при оформленні спадщини, він ніякого відзиву не писав, і не підписував, навпаки підтримує позовну заяву, вважає, що за життя ОСОБА_4 , її онука ОСОБА_3 жодних стосунків не підтримувала з ними, не надавала допомоги. Вважав, що йому повинні повернути земельні ділянки. Зазначав, що позивач це їх спільний син з ОСОБА_4 , вона загинула, вважав, що він має право на спадщину.

Після задоволення клопотання відповідача про оголошення перерви для ознайомлення з матеріалами справи, відповідач ОСОБА_1 подав суду 08.04.2025 року письмову заяву, в якій зазначив, що проти заявлених позовних вимог не заперечує, просить їх задовольнити та додатково зазначав, що ніякого відзиву на позов не підписував та не подавав його до суду. Також, повідомляв в судовому засіданні 08.04.2025 року буде приймати участь у справі особисто. А 01.05.2025 року особисто подав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив, що проти заявлених позовних вимог він не заперечує, просить їх задовольнити, просив проводити розгляд справи без його присутності, не має заперечень щодо вступу у спадщину його сина ОСОБА_2 .. В судове засідання відповідач 08.05.2025 року не з`явився.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12.10.2023 року, актовий запис № 430, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Гроза, Куп`янського р-ну, Харківської області. Позивач у справі є сином ОСОБА_4 , батьком позивача у справі є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження

ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу суду від Приватного нотаріуса Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчука С. надійшла копія спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як вбачається з матеріалів спадкової справи 08.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої і було заведено спадкову справу. Також, 26.03.2024 року із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_7 . До складу спадщини входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 земельної ділянки за адресою: Харківська область, Шевченківський район, кадастровий номер: :02:001:0073, загальною площею 6,5510 га; земельної ділянки за адресою: Харківська область, Шевченківський район, кадастровий номер: :03:004:0132, загальною площею 5,8614 га; грошові кошти на банківському рахунку у АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 , № 9760-393.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В частинах 1-2 ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, оскільки перебував за кордоном, а саме в Республіці Польща. Знаходячись далеко від дому, від місця смерті матері, перебуваючи безпосередньо в Республіці Польща, подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством України строк не мав можливості. В Україну для прийняття спадщини повернутися не зміг у зв`язку з встановленням на території України режиму воєнного стану.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено: особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Визначальним у такому випадку є саме критерій наявності об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для спадкоємця. Само по собі проживання за кордоном не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, але при цьому суд враховує, що про обставини смерті матері позивачу стало відомо лише в березні 2024 року, коли до закінчення строку на подачу заяви залишалось менше місяця, суд враховує доводи сторони позивача щодо наявності істотних труднощів для звернення із заявою до дипломатичного представництва та консульської установи України, оскільки існували великі черги для запису на прийом, сама заява до суду була подана через незначний час, а саме до спливу двох місяців після закінчення відповідного строку, представник позивача зазначав, що вони звертались до нотаріуса, яким було відкрито спадкову справу, перед зверненням до суду, але було рекомендовано звертатись до суду. Також, суд враховує, що при відкритті спадкової справи було відомо і спадкоємцям, і нотаріусу про те, що померла ОСОБА_4 має двох синів, про що свідчить витяг з Реєстру актових записів, відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про перебування сина за кордоном, але про наявність спадкової справи, що відкрита після смерті матері позивач дізнався вже після спливу строку на прийняття спадщини та оформлення свідоцтв.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, та враховуючи, що позивач є рідним сином загиблої під час ракетного обстрілу в с. Гроза ОСОБА_4 , в установлений законом строк не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки дізнався про смерть матері із спливом часу, перебуває за кордоном, та знаходячись далеко від дому, від місця смерті матері, подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством України строк не мав об`єктивної можливості, ані нотаріусу в Україні, ані в консульській установі, строк звернення до суду із незначним спливом часу, позицію ОСОБА_1 , одного із спадкоємців, що підтримав позов, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними.

Задовольняючи позов, суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1220, 1222, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в 3 (три) місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлений 19.05.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.У зв`язку із оголошенням вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , що зареєстрований АДРЕСА_2 .

Представник позивача адвокат Лихачов Роман Борисович, на підставі ордеру, АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , що зареєстрований АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , що зареєстрована АДРЕСА_4 .

Головуючий: суддя О.В. Бугера