СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/228/25
ун. № 281/592/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого суддіТвердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва від 11 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в порядку поділу майна компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу автомобіля марки "Nissan Sentra", VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2018 в сумі 191 180,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 945,40 грн.

21.04.2025 року ОСОБА_1 подала заяву про відстрочення виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва від 11.12.2024 року. Заяву відповідач обгрунтовує тим, що мають місце обставини, що істотно ускладнюють виконаня рішення суду, а саме те, що в неї народиласть друга дитина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та вона найближчим часом буду здійснювати догляд за нею без виходу на роботу, а тому не зможу повноцінно працювати. В неї на утриманні зявилось двоє неповнолінтіх дітей, вона проживаю одна, з човіком вони не спілкуються, її матеріальне становище значно погіршилось, у зв`язку з появою ще одного члену сім`ї, та зростання витрат на утримання. Її старша донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебує на реабілітації у спеціалістів, оскільки хворіє на розлади психіки та поведінки, вона змушена нести додаткові витрати, зокрема, на проведення обстежень, здачу необхідних аналізів, прийом лікарів.Також, Господарським судом Житомирської області розглядається справа про відкриття провадження у справ про її неплатоспроможність та визнання її банкрутом, після ухвалення рішення про визнання мене банкрутом, весь отриманий дохід буде звертатись на погашення банківських кредитів.Крім того, запровадження воєнного стану на всій території України також вплинуло на неї.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.04.2025 року справу передано судді Твердохліб Ю.О. (а.с. 230).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник просили відстрочити виконання рішення, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність осіб, що не з`явились.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наступне.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в порядку поділу майна компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу автомобіля марки "Nissan Sentra", VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2018 в сумі 191 180,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 945,40 грн. В апеляційному порядку рішення суду не оскаржувалось, набрало законної сили 13.01.2025 року (а.с. 184-187).

29.06.2024 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 уклали шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_8 ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 29.06.2024 року (а.с. 223).

На підтвердження обставин, що істотно ускладнюють виконаня рішення суду ОСОБА_1 надала копії: постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 (ВП НОМЕР_3), ухвали Господарського суду Житомирської області від 01.04.2025 року про призначення підготовчого судового засідання, виписок з медичної карти дитини ОСОБА_6 , 07.01.2020 року, висновку про повторну психолого-педадогічну оцінку розвитку дитини від 19.06.2023 року, консультаційного висновку спеціаліста, копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , довідки від 19.03.2025 року КП "Лікарня № 1" про знаходження ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у відділенні патології, обмінної карти пологового будинку, медичного висновку про нароження від 27.03.2025 року, витягу з електронного реєстру листів непрацездатності від 19.03.2025 року, довідки про склад сім`ї від 13.03.2025 року №2311 (а.с. 201-224).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. (ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України)

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як передбачено ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (вказаний висновок викладений в постанові КГС ВС від 07.12.2022 у справі № 910/11949/21).

Втім, в будь-якому разі вирішуючи питання відстрочення виконання рішення суду суди мають дотримуватись балансу інтересів сторін на основі поданих сторонами доказів.

24.02.2022 згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який у подальшому продовжено і діє на момент паостановлення даної ухвали суду.

Вказана обставина негативний вплив на економіку країни, та ускладнює діяльність як позивача, так і відповідача, а отже негативно впливає на сторін спору.

В той же час, суд враховує, що в силу закріплених в пункті 1 ст. 6 Конвенції принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

Однак, за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява № 60858/00). Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 904/4566/18 та від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17.

Суд також звертає увагу, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не сприяє ухиленню від його виконання відповідача, а навпаки надає можливість ефективно виконати судове рішення без понесення сторонами додаткових обтяжень при його виконанні.

Приймаючи до уваги те, що боржник ОСОБА_1 має труднощі у виконанні нею рішення суду, однак має намір виконати та сплатити заборгованість, суд дійшов висновку про задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 267, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва від 11 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Відстрочити виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва від 11 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя до 15 травня 2025 року

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.О. Твердохліб