ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/305/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КОЛЕСНИКА О.М.

при секретарі ШАПРАН В.А.

за участю сторін не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у цивільній справі № 753/13488/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання за договором позики

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у цивільній справі № 753/13488/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання за договором позики.

ОСОБА_1 просить здійснити поворот виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року по справі № 753/13488/17, шляхом повернення ОСОБА_1 стягнутих грошових коштів у розмірі 127 765,68 грн., по примусовому виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року по справі № 753/13488/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання за договором позики, посилаючись на часткове скасування рішення суду судом апеляційної інстанції.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду даного питання належним чином, оскільки неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду даного процесуального питання, суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання за договором позики - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 213 250 грн. 90 коп. в рахунок стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання за договором позики від 27.04.2011 року, 2 132 грн. 51 коп. судового збору, а всього 215 383 грн. 41 коп.

На виконання заочного судового рішення, Дарницьким районним судом міста Києва 23 липня 2021 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 213 250 грн. 90 коп. в рахунок стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання за договором позики від 27.04.2011 року, 2 132 грн. 51 коп. судового збору, а всього 215 383 грн. 41 коп.

Головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанцем Русланом Вікторовичем 16 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66521517 з примусового виконання виконавчого листа.

Під час примусового виконання виконавчого листа, з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 215 383,41 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 132,51 грн. а також виконавчий збір у розмірі 21 538,34 грн.

На підтвердження чого головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанцем Русланом Вікторовичем 14 квітня 2025 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №66521517, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі заочного судового рішення згідно виконавчого листа.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 квітня 2025 року заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 грудня 2018 року змінено в частині визначення розміру присудженої до стягнення суми та розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 100 254,55 грн., із яких 18 044,29 грн. сума 3% річних та 82 210,26 грн. сума інфляційних втрат, 1 002,55 грн. судового збору за розгляд позовної заяви. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 1 695,34 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

При ухваленні постанови Київським апеляційним судом від 25 квітня 2025 року, питання про поворот виконання рішення не вирішувалося.

Відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Відповідно до ч. 6 ст. 444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 336/9595/14, провадження № 61-14640сво18: «Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Поворот виконання рішення суду - є самостійним способом захисту прав і певною процесуальною формою поновлення судом порушених прав зацікавлених осіб у разі, коли судове рішення виконане, але згодом скасовано з відмовою у задоволенні позову.

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що поворот виконання рішення - форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судового рішення законної сили. Інститут повороту виконання рішення був запроваджений законодавцем для усунення наслідків, які можуть виникнути внаслідок повного чи часткового виконання у подальшому скасованого чи зміненого рішення. Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем усього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Поворот виконання - це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим чи зміненим рішенням суду.

Так, на користь ОСОБА_2 було стягнуто грошові кошти з ОСОБА_1 у загальній сумі 217 515,92 грн. на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 у справі № 753/13488/17.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що рішення суду, яке стало підставою для стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі, суд вважає заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду по цивільній справі №753/13488/17 такою, що підлягає задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 115 128,86 грн. (215 383,41- 100254,55) та 1 122,96 грн. (2 132,51 - 1 002,55) - надлишково сплаченого судового збору, зважаючи на постанову Київського апеляційного суду від 25 квітня 2025 року.

Крім того, в процесі вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №66521517 головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанцем Русланом Вікторовичем було стягнуто надлишкову суму коштів, як виконавчий збір у розмірі 21 583,34 грн., в зв`язку з чим суд вважає заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду по цивільній справі №753/13488/17 такою, що підлягає задоволенню в частині зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві за рахунок бюджетного розпису для Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути на користь ОСОБА_1 надлишково сплачений виконавчий збір в сумі 11 513,86 грн. (215 383,41 х 10% : 100% - 100 254,55 х 10% : 100%).

Відповідно до ч. 8 ст. 444 ЦПК України, при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Таким чином, процесуальним законом передбачено, що вжиття заходів забезпечення позову є дискрецією суду при розгляді заяви про поворот виконання.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_1 просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 , але суд не вбачає з поданої заяви та долучених до неї письмових доказів наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника та ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення заяви про поворот виконання судового рішення, оскільки з наданих документів не вбачається, що позивач здійснив заходи, спрямовані на нівелювання ризиків, пов`язаних із вчиненням дій, що можуть вплинути на цілісність і схоронність майна.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 444 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у цивільній справі № 753/13488/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання за договором позики - задовольнити частково.

Допустити поворот виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року по справі № 753/13488/17.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку повороту рішення суду грошових коштів у розмірі 116 251,82 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві за рахунок бюджетного розпису для Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) надлишково сплачений виконавчий збір в сумі 11 513,86 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.