Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2025 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Заруби Н.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мошнівської сільської ради Черкаського району, Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача:

10.02.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який є рідним батьком позивача. 23 березня 2005 року складений актовий запис №28 Тубільцівською сільською радою з видачею свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 23.03.2025 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді будинку АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок № НОМЕР_2 від 16.12.1994 року, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася з заявою про прийняття спадщини до Черкаської районної державної нотаріальної контори, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_1 не була зареєстрована разом з батьком, а також вона як спадкоємець не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину. Питання про поновлення строку прийняття спадщини або встановити відповідний факт з метою прийняття спадщини рекомендовано вирішити в судовому порядку.

На день смерті ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом із своєю дочкою ОСОБА_1 , оскільки після смерті дружини почувався пригнічено та потребував постійної підтримки.

Однак, не маючи спільного місця реєстрації з померлим позивач фактично прийняла спадщину померлого батька, оскільки тривалий час проживала за своїм місцем реєстрації разом з батьком в АДРЕСА_2 , і до дня своєї смерті батько був під наглядом позивача, яка здійснювала догляд за ним.

Враховуючи викладене вище позивач просила суд:

- встановити факт постійно проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою : АДРЕСА_3 .

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява в якій відповідач не заперечує слухати справу без участі Мошнівської сільської ради Черкаського району, Черкаської області.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила що з позивачем знайомі давно, оскільки є сусідами. Підтвердила факт того що позивач забрала свого батька проживати за місцем свого проживання, а саме АДРЕСА_2 , після смерті матері, здійснювала постійний догляд за батьком.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

11.02.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та витребувано відомості про наявність/відсутність спадкової справи у Черкаської районної державної нотаріальної контори.

24.02.2025 року на адресу суду від Черкаської районної державної нотаріальної контори надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру.

09.04.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Встановлені судом обставини:

З наданих позивачем письмових доказів, які суд визнає допустимими, належними та достовірними, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується даними його свідоцтва про смерть від 23.03.2005 року, Серії НОМЕР_1 , актовий запис № 28.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження останньої серія НОМЕР_3 .

05.08.1989 року ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » внаслідок реєстрації шлюбу, що підтверджується копією довідки №397 від 02.06.2004, даний шлюб був розірваний. Повторно уклала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». Відповідно до свідоцтва про розлучення від 20.05.2003 року серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 розлучилась 18.12.2002 та прізвище після розірвання шлюбу залишила « ОСОБА_6 ». Згодом повторно уклала шлюб 29.05.2003 року актовий запис №535 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_5 ОСОБА_1 розлучилась та прізвище залишила « ОСОБА_5 ».

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіту ОСОБА_2 на дату своєї смерті не залишав, відповідно спадкування виникає за законом, оскільки ОСОБА_1 є рідною донькою померлого та в розумінні статті 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги.

22.01.2025 року Черкаська районна державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину та зазначила що як спадкоємець ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не була зареєстрована разом зі спадкодавцем та не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шести місячний строк з дня смерті спадкодавця, тому вважається такою що не прийняла спадщину.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії довідки Тубільцівського старостинського округу виконавчого комітету Мошнівської сільської ради в с. Хрещатик, по вул. Побережна, буд.87, зареєстрованим був померлий ОСОБА_2 та є власником даного будинку.

Відповідно до акту опиту сусідів тобто акту встановлення фактичного місця проживання від 31.10.2024 року, свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили факт проживання в АДРЕСА_2 ОСОБА_2 на день смерті з донькою ОСОБА_1 . Акт засвідчений печаткою департаменту соціальної політики Черкаської міської ради та підписаний заступником директора департаменту- начальником управління соціальної допомоги та компенсаційних виплат департаменту соціальної політики Катериною Бінусовою. Також підписання акту свідок ОСОБА_3 підтвердила у судовому засіданні.

Згідно з інформації із спадкового реєстру після смерті ОСОБА_2 , спадщину після його смерті ніхто не прийняв, протягом шести місяців з дня його смерті.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст.77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Факти, що мають юридичне значення і встановлюються судом перелічені у частині першій статті 315 ЦПК України, проте такий перелік не є вичерпним і в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Відповідно до статті 315 ЦПК України та пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку позовного провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 1258 ЦК Українивизначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі вiдсутностi спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків,встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки(стаття 1261 ЦК України).

Згідно статті 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Згідно розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року вказано, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для позивача має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 на момент його смерті за адресою АДРЕСА_2 ,здійснювала за ним догляд.

Отже, у своїй сукупності проаналізувавши відповідне законодавство, з урахуванням наявних доказів по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, оскільки вона є обґрунтованою та доведеною.

Судові витрати:

Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи, те що позивач в прохальній частині позовної заяви просить залишити судові витрати за ним, суд вважає судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 263-265, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своїм батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 .

Судовий збір віднести за рахунок позивача.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 травня 2025 року.

Суддя: Є. П. Тептюк