Номер провадження: 22-ц/813/3106/25
Справа № 523/9374/24
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Карташова О.Ю., Коновалової В.А.,

учасники справи: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника Субботіної Людмили Валентинівни

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року, ухвалене Суворовським районним судом м. Одеси у складі: судді Малиновського О.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 28.01.2023 шляхом заповнення ОСОБА_1 на веб-сайті усіх граф відповідної форми, сторони по справі уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1147-1688, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складає єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким відповідач був попередньо ознайомлений.

Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 8000,00 грн, строк кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, базовий період - 10 днів, знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка - 3 % в день. Базовий період це проміжок часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позивальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом.

Однак відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів, а тому станом на 03.04.2024 утворилась заборгованість у розмірі 40 000,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 8000,00 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 32 000,00 грн.

Представник ОСОБА_1 адвокат Субботіна Л.В. надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що ОСОБА_1 не визнає позовні вимоги, так як він не отримував кредитні кошти. Отримання кредиту відбулось з мобільного телефону ОСОБА_1 , коли він став жертвою шахрая ОСОБА_2 , який оформив кредит з позивачем від імені ОСОБА_1 . Внаслідок шахрайських дій, за заявою ОСОБА_1 були внесені відомості до ЄДРДР про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України. Таким чином, на думку представника, ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у даній справі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду кримінальної справи щодо шахрайських дій з оформлення кредиту з «Укр Кредит Фінанс» від імені ОСОБА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 40000 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі свого представника Субботіної Л.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, вважає рішення суду незаконним та вказує, що отримання кредиту відбулося з мобільного телефону ОСОБА_1 НОМЕР_1 , коли він став жертвою шахрая ОСОБА_2 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до поліції із заявою про порушення кримінальної справи, підтвердженням надається Витяг з ЄРДР.

Відомості були внесені до ЄРДР до того як відбулося звернення до суду, тому ОСОБА_1 не є належним відповідачем по справі.

Посилаючись на ч. 1 п. 6 ст. 251 ЦПК України, вказує, що разом з відзивом на позовну заяву подано клопотання про зупинення провадження по справі, проте суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні.

Зазначає, що користувач картки не може нести відповідальність за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації.

Суд не прийняв до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 13 травня 2015 року по справі № 6-71цс15 та від 20.06.2018 по справі 691/699/16-ц, згідно якої, суд, встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того вказує, що суд першої інстанції припустився надмірного формалізму та не виконав свого обов`язку щодо зупинення провадження у справі до ухвалення рішення в кримінальній справі з огляду на вимоги п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Від представника ТОВ «Укр Кредит Фінанс» - Мельник В.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Вказує, що кредитний договір № 1147-1688 від 28.01.2023 укладений в електронній формі та підписаний одноразовим ідентифікатором «А7824», у розділі 12 «Реквізити Сторін» зазначено, що договір засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, на підтвердження чого надає протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (10:51:07 28.01.2023), та звертає увагу, що час та дата підпису договору у протоколі співпадає з часом та датою, зазначеної у договорі.

Щодо підтвердження особи вказує, при оформленні кредитного договору за допомогою Веб-сайту Клієнт проходить перевірку та надає сканкопії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) або верифікується за допомогою технології BankID. Відповідачем задля верифікації було використано систему BankID НБУ та передано персональні дані, що містяться в кредитному договорі: паспортні дані, ідентифікаційний код, місце реєстрації, і такі, є ідентичними як в апеляційній скарзі, що доводить, що саме відповідач особисто надав позивачу відомості

Щодо твердження відповідача, що отримання кредиту зумовлено шахрайськими діями, вказує, що саме лише звернення до правоохоронних органів не може бути оцінено як належний та допустимий доказ, оскільки факт вчинення шахрайських дій з боку громадянина ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 на теперішній час не доведений та не є предметом досудового розслідування.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості стягнення заборгованості у розмірі 40000 грн, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконав, доказів погашення заборгованості суду не надав. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу у загальному розмірі 40000,00 грн ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Суд не прийняв до уваги заперечення представника відповідача, так як ОСОБА_1 є стороною кредитного договору, укладеного за допомогою мобільного пристрою, належного йому, у спосіб визначений ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», та уклавши його, прийняв на себе зобов`язання з його виконання. Вказав, що факт заволодіння шахрайськими діями з боку громадянина ОСОБА_2 кредитним коштами ОСОБА_1 на теперішній час не доведений та є предметом досудового розслідування. У випадку доведеності вини вказаного громадянина у незаконному заволодінні кредитним коштами ОСОБА_1 , останній має право позиватися до такої особи в межах кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.01.2023 шляхом заповнення ОСОБА_1 на веб-сайті усіх граф відповідної форми, сторони по справі уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1147-1688, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складає єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 8 000,00 грн, строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, базовий період - 10 днів, знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка - 3 % в день. Базовий період це проміжок часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позивальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом.

Сторони договору визначили, що базовий період це проміжок часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позивальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом.

Вказаний кредитний договір відповідачем ОСОБА_1 укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у вільному доступі для всіх клієнтів останнього розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме документи: договір кредиту (примірний договір на момент укладення); правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність.

Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 8 000,00 грн підтверджено договором про відкриття кредитної лінії № 1147-1688 від 28.01.2023 та Правилами відкриття кредитної лінії, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А8744; довідкою про перерахування суми кредиту на картку зазначену у договорі на платіжну картку № НОМЕР_2 зазначену відповідачем у договорі , листом АТ КБ «Приват Банк» про перерахування коштів в розмірі 8000,00 грн від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на вказаний вище картковий рахунок, розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Згідно розрахунку заборгованість станом на 03.04.2024 у ОСОБА_1 , внаслідок неналежного виконання умов вищевказаного договору, заборгованість становить 79 600,00 грн, з яких позивач просить стягнути 40 000,00 грн, які в свою чергу складаються з: 8 000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 32 000 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Тлумачення змісту як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України (тут і далі - у редакції, на час укладення договору кредиту) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За правилами статей 626 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII) на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Положеннями статті 3 Закону № 675-VIII (тут і далі - у редакції, чинній на час укладення договору кредиту) передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статей 11, 12 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII).

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд врахував, що укладення кредитного договору відбулося шляхом його підписання ОСОБА_1 за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, а також отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 8000 грн підтверджується матеріалами справи та заперечується відповідачем не з мотивів неотримання таких коштів, а шахрайських дій щодо нього з боку третьої особи.

Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 8000 грн підтверджено довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування ОСОБА_1 суми кредиту у розмірі 20 000 грн за договором від 28.01.2023 року №1 147-1688 за допомогою системи EASYPAY_API, платіж від 28.01.20231 року № , на платіжну карту НОМЕР_2 .

У розділах 2, 4, 5 Договору про відкриття кредитної лінії № 1147-1688 визначено, що строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, базовий період 10 днів, знижена % ставка 2,50% в день, стандартна % ставка 3,00 % в день, базовий період проміжок часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом, реальна річна процентна ставка 1812299,5 %; орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору (за весь Строк кредитування) складає: 80000,00 грн. та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом 72 000,00.

Будь-яких заперечень з боку відповідача щодо нерозумного розміру відповідальності з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення та вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем ні в суді першої, ні апеляційної інстанції не заявлялося.

Натомість, доводи його апеляційної скарги зводяться до не укладення ним кредитного договору.

Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився із кредитною установою та висновками судів першої та апеляційної інстанції, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. Не спростовує вказаного факту й наявність відкритого кримінального провадження за заявою позивача за частиною першою статті 190 КК України (шахрайство), оскільки відкрите кримінальне провадження за фактом незаконного заволодіння невстановленою особою грошовими коштами позивача не доводить того, що саме ця невстановлена особа/особи заволоділи персональними даними позивача з метою укладення оспорюваного кредитного договору й уклали його від імені ОСОБА_4 без її волі».

І оскільки в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору, то саме звернення позивача до правоохоронних органів до подачі теперішнього позову у справі (…) не є безумовним доказом тих обставин, на які посилається відповідач, може спростувати наданої позивачем сукупності доказів, які узгоджені між собою та свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до того, що кредитний договір є неукладеним, так як таких позовних вимог не заявлено. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доводи апеляційної скарги зводяться до власного тлумачення норм права та незгоди з висновками судів по суті спору, що не може бути правовою підставою для скасування судових рішень.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника Субботіної Людмили Валентинівни залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту постанови - 13 травня 2025 року

Судді: М.В. Назарова

О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова