Справа № 529/140/25
Провадження № 2/529/171/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Чуб К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Діджи Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ Діджи Фінанс звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 200516469 від 27.04.2016 у розмірі 101887,53 грн, в якому також просить стягнути з відповідачки судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу.

Позов обґрунтовано тим, що 27.04.2016 між ПАТ Банк Михайлівський та ОСОБА_1 укладено угоду № 200516469 щодо кредитування, відповідно до якої ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 23299,49 грн.

20.07.2020 ТОВ Діджи Фінанс набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ "Банк Михайлівський", на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачкою.

Позивач просить поновити строк позовної давності щодо стягнення заборгованості та стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість, яка станом на 28.01.2025 становить у загальному розмірі 101887,53 грн., які складаються з суми заборгованості за основним зобов`язанням 21701,40 грн., 43580,04 грн заборгованості за відсотками, 30725,39 грн сума інфляційних втрат та сума збитків з урахуванням 3% річних 5880,70 грн., а також понесені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу.

26.02.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачка ОСОБА_1 надала суду відзив на позов в якому вказала, що позовні вимоги не визнає та просить у їх задоволенні відмовити. При цьому вказала, що 27.04.2016 між нею та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено кредитний договір №200516469, яким передбачено надання їй кредиту в розмірі 23299,49 грн строком на один рік, до 27.04.2017, зі сплатою щомісячних платежів у розмірі 2767 грн. Згодом вона отримала від первинного кредитора повідомлення від 20.05.2016 про те, що 19.05.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "ФК "Плеяда" укладено договір факторингу №1905, де вказано про необхідність сплачувати заборгованість по кредиту новому кредитору - ТОВ "ФК"Плеяда". В подальшому, ТОВ "ФК "Плеяда" листом від 20.05.2016 повідомило про укладення договору факторингу №1 між ним та ТОВ "ФК "Фагор", яке стало новим кредитором. Відповідачка здійснювала регулярні щомісячні платежі для погашення суми кредиту, останній платіж внесла 18.04.2017 за 9 днів до закінчення кредитного договору, а отже всі свої зобов`язання за кредитним договором виконала в повному обсязі.

27.03.2025 представник позивача надав додаткові пояснення по справі, які по суті є відповіддю на відзив, де зазначає, що договір факторингу від 20.05.2016 № 1 між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» визнано недійсним, а тому не можна вважати, що відповідачка виконала свої зобов`язання за кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що 27.04.2016 між ПАТ Банк Михайлівський та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 200516469, відповідно до якого відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 23299,49 грн., строком на 365 днів, з 27.04.2016 по 27.04.2017, зі сплатою відсотків 0,0001% річних та разовою комісією за видачу кредиту 1,5% (т. 2, а.с. 102).

27.04.2016 відповідачкою ОСОБА_1 підписана анкета №2736184, довідка про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, графік платежів (т. 2, а.с. 103-104).

23.05.2016 згідно рішення Правління Національного банку України № 14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

20.07.2020 на підставі договору № 7_БМ ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги ПАТ "Банк Михайлівський" до позичальників, зазначених у Додатку № 1 до договору.

Також встановлено, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16 рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ "Діджи Фінанс" у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано ТОВ "ФК "Плеяда" передати ТОВ "Діджи Фінанс" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ "ФК "Плеяда" будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ "ФК "Плеяда" та ТОВ "ФК "Фагор". Зобов`язано ТОВ "ФК "Фагор" передати ТОВ "Діджи Фінанс" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ "ФК "Фагор" будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст. 517 ЦК України).

Листами повідомленнями від 20.05.2016 ОСОБА_1 поінформовано про відступлення права вимоги за кредитним договором №200516469 від 27.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою на користь ТОВ «ФК «Плеяда» та про наступне відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Плеяда» на користь ТОВ «ФК «Фагор» відповідно до договору факторингу №1 від 20.05.2016, який містив реквізити для сплати заборгованості за вказаним кредитним договором: отримувач ТОВ «ФК «Фагор» та номер банківського рахунку, відкритого у ПАТ «Платінум Банк» (т.2 а.с. 129,130).

Відповідачка ОСОБА_1 на підтвердження виконання зобов`язань за договором № 200516469 від 27.04.2016 між нею та ПАТ Банк Михайлівський надала суду копії платіжних документів про перерахування коштів у розмірі 2767 грн кожен за червень, серпень, жовтень-грудень 2016 року, січень-лютий, квітень 2017 року. Водночас вказані документи не є належними доказами повного погашення заборгованості по кредиту, оскільки лише платежі за червень, серпень, жовтень 2016 року сплачені на рахунок ТОВ «ФК «Фагор». Решта сплачені на рахунки ТОВ «Міра Фінанс» та ТОВ «Технологічні промисл рішення». Доказів переходу до них як до нових кредиторів прав у зобов`язанні за кредитним договором № 200516469 від 27.04.2016 відповідачкою не надано. Отже, перерахування коштів на користь товариств, які не є учасниками даних правовідносин, не можливо вважати належним виконанням кредитних зобов`язань за вказаним договором (т. 2 а.с. 134-136).

Водночас, статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач стверджує, що право вимоги за кредитним договором № 200516469 від 27.04.2016 було відступлено ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20.07.2020.

Разом з тим, позивачем не надано Додатку № 1 до договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 (далі Додаток № 1), згідно з яким можливо встановити, що право вимоги за кредитним договором № 200516469 від 27.04.2016 дійсно перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

Позивачем в якості доказу надано витяг з Додатку № 1 на 3 арк, який містить № з/п 1-136 та 22857 23016, в якому відсутні відомості щодо відступлення прав вимоги до ОСОБА_1 за договором № 200516469 від 27.04.2016 (т. 2 а.с. 70-71).

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 у справі №582/18/21 (провадження №61-20968 сво 21).

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку, позивачем не надано суду жодного документу, який би підтверджував перехід права вимоги за кредитним договором № 200516469 від 27.04.2016, укладеним з ОСОБА_1 до ТОВ «Діджи Фінанс», тому суд вважає вимоги позивача недоведеними, а у задоволенні позову слід відмовити з огляду на відсутність порушеного права.

Представник позивача у позовній заяві просив поновити строк для звернення до суду з цим позовом у зв`язку із наявністю тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, запровадженням карантину та воєнним станом.

Відповідачка у відзиві на позов заявила, що клопотання про поновлення строку позовної давності є безпідставним.

Беручи до уваги те, що судом не встановлено порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого той звернувся до суду, позовна давність не підлягає застосуванню (відповідна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 372/1036/15-ц), а відтак поновлювати строк звернення до суду чи застосовувати наслідки спливу строків позовної давності немає підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином судові витрати в цій справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12-13, 76-81, 83, 89, 141, 258-259, 263-365, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю Діджи Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", місце знаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий: К.В. Чуб