КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 362/2525/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/9638/2025Головуючий у суді першої інстанції - Лебідь-Гавенко Г.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Цалко Д.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Стукаловою Іриною Валеріївною, на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Васильківської міської ради, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з заявою, в якій просив визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Васильків Київської області, який постійно проживає в АДРЕСА_1 та за висновком опікунської ради при виконавчому комітеті Васильківської міської ради призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є рідним дядьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 25.04.1995, свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 10.01.1973 та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 21.02.1975.

Відповідно до посвідчення за № НОМЕР_4 ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства 2 групи довічно.

Згідно з довідкою Васильківської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування від 29.01.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває під наглядом лікаря-психіатра з діагнозом помірна розумова відсталість.

Посилаючись на викладене, заявник вказував, що із зазначених документів вбачається, що його дядько є інвалідом ІІ групи, інвалідом з дитинства довічно і страждає на розумову відсталість, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він не орієнтується у життєвих ситуаціях, самостійно не спроможний обслуговувати себе.

При цьому, зазначав, що на даний час він фактично виконує обов'язки опікуна і це має підтвердити у судовому засіданні заінтересована особа.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що визнання ОСОБА_2 недієздатним необхідно йому для захисту його майнових та немайнових прав, захисту його інтересів від сторонніх осіб, створення для нього належних умов лікування, проживання, офіційного оформлення його постійного догляду за ним, заявник просив заяву задовольнити.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2025 заяву задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатним.

Тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Васильків Київської області, на орган опіки та піклування виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, залишивши його під наглядом його матері ОСОБА_4 до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законодавством.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Витрати за проведення судово-психіатричної експертизи (висновок № 1486 від 28.10.2024) в сумі 10300 грн. 60 коп. віднесено на рахунок держави (а.с. 131-136).

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків фактичним обставинам справи, просить: рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви про призначення опікуна скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 ; призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над недієздатним дядьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Васильків, Київської області.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що той факт, що він є військовозобов`язаним, не виключає можливості призначення його опікуном недієздатного ОСОБА_2 , оскільки норми Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не містить положень щодо заборони призначати опікунами осіб чоловічої статі призивного віку.

Зазначає, що ним було повідомлено суду першої інстанції про обставини, які надають йому право на отримання відстрочки на підставі п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у зв`язку з визнанням його батька зниклим безвісти, надано відповідні документи.

Вказує, що, залишивши хворого ОСОБА_1 під наглядом його матері ОСОБА_4 , судом першої інстанції не досліджувалося питання фізичної та фактичної можливості ОСОБА_4 , а також її волевиявлення щодо нагляду за хворим сином. При цьому, вказана особа взагалі не була учасником даної судової справи, однак судом було вирішено питання щодо її обов'язків.

Крім того, зазначає, що тимчасове покладення обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_5 на орган опіки та піклування виконавчого комітету Васильківської міської ради позбавляє заявника юридичної та фактичної можливості здійснювати опіку над дядьком, що проявляється в неможливості отримання спеціальних ліків для хворого, отримання пенсійних витрат, представлення інтересів хворого в банківських установах, органах пенсійного фонду тощо.

При цьому, просить суд апеляційної інстанції звернути увагу на те, що органом опіки встановлено коло членів сім`ї хворого та неможливість ними здійснювати опіку, зокрема, що мати хворого - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є особою похилого віку, перенесла інсульт, інфаркт, хвора на діабет, а тому за станом здоров'я не може доглядати сина, а брат хворого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 згідно з витягом з наказу за № 107 від 18.05.2022 командир військової частини НОМЕР_5 (по строковій частині) зарахований до списків особового складу військової частини.

Разом з тим, наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності підтверджено не лише наявність законних підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатним, а його потребу в опікуні для забезпечення здійснення його майнових та немайнових прав (а.с. 142-148).

У заявах на адресу суду представник заявника та представник третьої особи - Органу опіки та піклування Васильківської міської ради, підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та розглянути справу за їх відсутності.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується лише заявником та лише в частині відмови йому у задоволенні вимог про призначення опікуна, в іншій частині рішення суду учасниками справи не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , батьками якого є батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.9).

Згідно копії паспорту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до копії посвідчення № НОМЕР_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом з дитинства 2 групи довічно, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_4 (а.с.12).

Згідно з копією довідки Васильківської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування від 29.01.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває під наглядом лікаря-психіатра з діагнозом помірна розумова відсталість (а.с.11).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 28.10.2024 № 1486 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді «Тяжкої розумової відсталості». За своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.98-99).

Згідно з копією свідоцтва про народження № НОМЕР_6 від 10.01.1973 ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_2 та рідним дядьком заявника (а.с. 7, 10).

Згідно з висновку опікунської ради від 29.03.2024 №103 опікунська рада при виконавчому комітеті Васильківської міської ради вважає, що племінник ОСОБА_1 може виконувати обов`язки опікуна над дядьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном, суд першої інстанції виходив з того, що подання органу опіки та піклування не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути врахований на розсуд суду.

При цьому суд вказав, що станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

Також суд першої інстанції зазначав, що подання про призначення опікуном не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч. 1 ст. 40 ЦК України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У ч. 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч. 1 ст. 300 ЦК України).

Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У ч.ч. 2-5 ст. 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Верховний Суд у своїй постанові від 07.04.2022 у справі №712/10043/20 зазначив, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Як вже зазначалося вище, згідно з висновку опікунської ради від 29.03.2024 №103 опікунська рада при виконавчому комітеті Васильківської міської ради вважає, що племінник ОСОБА_1 може виконувати обов`язки опікуна над дядьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, зі змісту вказаного висновку встановлено, що ОСОБА_1 доглядає свого дядька, забезпечує необхідними речами побутового вжитку, створює всі умови для нормальної життєдіяльності, своєчасно лікує, захищає права та інтереси. Мати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ОСОБА_4 , похилого віку, перенесла інсульт інфаркт, хвора на діабет за станом здоров`я не може доглядати сина. Брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ОСОБА_3 , згідно витягу з наказу 18.05.2022 № 107 командира військової частини НОМЕР_5 (по строковій частині) зарахований до списків особового складу військової частини (а.с.14).

Отже, вказаним висновком підтверджено неможливість інших членів родини здійснювати функції та обов`язки опікуна хворого ОСОБА_2 .

Однак, залишаючи ОСОБА_1 під наглядом його матері ОСОБА_4 , суд першої інстанції не врахував вищевстановлених обставин та не досліджував питання фізичної та фактичної можливості ОСОБА_4 , а також її волевиявлення щодо нагляду за хворим сином.

При цьому, вказана особа взагалі не була учасником даної судової справи, однак судом було вирішено питання щодо її обов'язків.

У свою чергу, матеріалами справи в їх сукупності підтверджується факт того, що ОСОБА_1 доглядає свого дядька, забезпечує необхідними речами побутового вжитку, створює всі умови для нормальної життєдіяльності, своєчасно лікує, захищає його права та обов`язки.

Аналізуючи обставини справи та зміст наявного у матеріалах справи висновку органу опіки і піклування, відсутні підстави вважати, що він не відповідає вимогам закону щодо змісту та обґрунтованості чи процесуальної форми.

Крім того, органом опіки враховано інтереси особи, щодо якої встановлюється опіка, та встановлені всі обставини щодо можливості заявника виконувати функції опікуна.

Той факт, що заявник є військовозобов`язаним, не виключає можливості призначення його опікуном недієздатного дядька, адже норми Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не містять положень щодо заборони призначати опікунами осіб чоловічої статі призивного віку.

При розгляді справи не встановлено обставин, які вказують на те, що поведінка ОСОБА_1 , який виявив бажання бути опікуном, суперечить інтересам недієздатного ОСОБА_1 .

Більше того, з долученої до матеріалів справи довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 за № 1/2117 від 19.02.2025 вбачається, що ОСОБА_1 має відстрочку від призову на військову службу піл час мобілізації за абз. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" на строк до 14.02.2027 (підстава: жінки та чоловіки, чиї близькі родичі загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони).

Одночасно колегія суддів звертає увагу й на те, що у відповідності до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, не зазначають у заяві, зазначеній у пункті 58 цього Порядку (додаток 4), інформацію про інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд.

Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати, що звернення ОСОБА_1 із заявою в частині призначення його опікуном може бути пов`язане з намаганням уникнути мобілізації, оскільки у нього і так наявна відстрочка, оформлена у відповідності з вимогами закону.

Колегія суддів також зауважує, що обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України не є єдиним конституційним обов`язком громадянина України й не має переваг перед іншими конституційними обов`язками. Бажання заявника бути опікуном близькій людині є однією із визначених законом вимог для призначення особи опікуном. Введення військового стану в країні не зупинило дію актів Цивільного законодавства, що визначають порядок призначення опікуна та наразі не містять заборон або обмежень у контексті правовідносин цієї справи на призначення опікуна недієздатній особі, її племінника, який є чоловіком призивного віку.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, оскільки при розгляді справи суд першої інстанції не встановив усіх обставин, які мають значення для вирішення справи, не надав належної правової оцінки поданим доказам, не врахував особливостей даної справи та тих обставин, у зв`язку з якими заявник просить призначити його опікуном, рішення суду в частині тимчасового покладення обов'язків опікуна над недієздатним ОСОБА_2 та залишення його під наглядом його матері ОСОБА_4 до вирішення питання про призначення опікуна, а також в частині відмови у задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном , підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про задоволення заяви в частині призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Стукаловою Іриною Валеріївною, - задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2025 року в частині тимчасового покладення обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Васильків, Київської області на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, залишивши його під наглядом його матері - ОСОБА_4 до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством - скасувати.

Ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 16 травня 2025 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова