Справа № 589/4860/24
Провадження № 2-о/589/62/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участі:

секретаря судового засідання Ковальової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Буринської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання разом з ОСОБА_3 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також прийняття таким чином після неї спадщини у відповідності до ч. 3 ст.1268 ЦК України. В обґрунтування заяви посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй за життя земельну ділянку (пай) на території Буринського району. Заявник зазначає, що ОСОБА_3 склала заповіт на її користь та користь її брата ОСОБА_2 . Заявниця, будучи спадкоємицею ОСОБА_3 , постійно проживала з нею на день смерті та прийняла спадщину в силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак оскільки спадкодавець була зареєстрована за іншою адресою, встановити факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем можливо лише в судовому порядку. Таким чином для оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_3 , заявниця звертається до суду із даною заявою.

Заявник в судовому засіданні 11.03.2025р. заяву підтримала з наведених вище підстав, в подальшому в судові засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи за її відсутності, за змістом якої також наполягала на задоволенні своєї заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заінтересовані особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні не скористались. ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, заперечень проти заяви ОСОБА_1 не висловив.

Заслухавши заявника, пояснення свідків, дослідивши письмові докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ») є донькою ОСОБА_3 /а.с. 5, 6/.

З копії свідоцтва про смерть сер. НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 80 років у м. Шостка Сумської області померла ОСОБА_3 , про що вчинен актовий запис №1110 /а.с. 7/.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 25.02.1994р., Успенською сільською радою 25.02.1994р. за реєстраційним №239, за життя ОСОБА_3 заповідала все належне їй майно заявнику ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с. 9/.

Відповідно до довідки Успенського старостинського округу Буринської міської ради Сумської області №664 від 03.11.2020р. ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчений Успенською сільською радою Буринського району Сумської області 25.02.1993р. за реєстраційним №239 не скасовувався і не змінювався /а.с.10/.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 13.03.2025р. /а.с. 59/ вбачається, що після смерті ОСОБА_3 02.12.2005р. спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Між тим, відповідно до довідки Івотського старостинського округу Шосткинської міської територіальної громади Сумської області №30 від 09.04.2021р. з 1995 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою разом з нею проживала та була зареєстрована її донька ОСОБА_1 , 1960 р.н. /а.с.12/, що підтверджується і даними паспорту громадянина України заявниці /а.с.4./

За поясненнями ОСОБА_1 вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , де проживала разом із матір`ю, однак в останні місяці життя матері проживали разом вже в АДРЕСА_3 , де ОСОБА_3 і померла.

Такі обставини підтвердили також й допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які, кожна окремо, суду повідомили, що останні пару місяців до смерті ОСОБА_3 , заявник, у зв`язку з погіршенням здоров`я матері перевезла останню з с. Івот до м. Шостка, де вони проживали разом по АДРЕСА_3 . До того як переїхати в місто, ОСОБА_3 не менше 5 років проживала разом з донькою в с.Івот, де разом вели спільне господарство. Донька доглядала за матір`ю, яка в силу свого похилого віку та хворобливого стану потребувала стороннього догляду, а коли та померла, заявник займалась її похованням.

Таким чином, заявник та її мати на момент смерті останньої були зареєстровані за різними адресами, проте з досліджених документів та показів свідків вбачається, що заявник на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 постійно проживала з нею за однією адресою.

Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду: вони підтверджують факт, який заявник просить установити, а саме факт її постійного проживання разом з ОСОБА_3 на час смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виходячи із змісту пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено з пояснень заявника ОСОБА_1 , вона, будучи спадкоємицею за заповітом після матері ОСОБА_3 , бажає оформити належну їй спадщину, однак не має доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

Слід зазначити, що інший спадкоємець померлої син ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 відмовився від оформлення належної йому частки в спадковому майні померлої, що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви, зареєстрованої в реєстрі за №267 від 28.02.2024р.

Таким чином, встановлення факту постійного проживання заявника з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому спір про встановлення даного факту відсутній.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Беручи до уваги, що судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на час смерті її матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем, встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви в цій частині вимог.

Щодо вимог заяви про встановлення факту прийняття спадщини, то заява в цій частині задоволенню не підлягає, з огляну на наступне.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Зважаючи на те, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем вже створює умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання факту прийняття спадщини заявником задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 315, 318 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 / разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.05.2025р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова