справа № 619/4297/24
провадження № 2/619/77/25
РІШЕННЯ

іменем України

16 травня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

представника позивача Євдотьєва А.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт-Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Директор, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт-Фінанс» Наваренко В.Г. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 240052 грн. 75 коп., крім того просить стягнути сплачений судовий збір та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7100 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04.03.2020 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем, укладено договір про надання кредиту 500828117 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 183 985,90 грн. строк кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23,00 % річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти розмipi 183 985,90 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 240052,75 грн., яка складалась з тіла кредиту в pозміpi 181 615,28 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 58 437,47 грн. 20.09.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФIНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФIНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором 500828117 від 04.03.2020 року. Згідно з розрахунком заборгованості за ОСОБА_3 станом на 20.09.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 240052,75 грн.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 09.07.2024 відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження.

10.10.2024 представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що « ОСОБА_4 » це є дошлюбне прізвище позивача, тому як 18.10.2008 вона вийшла заміж та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ». 28.09.2009 їй присвоєно податковий номер НОМЕР_1 . ОСОБА_6 , жодних договорів в АТ «Альфа-Банк» в період 2020-2021 рік про отримання кредиту на суму 183985,90 грн не підписувала, а тому одним із доказів наявності кредиту є не лише копія договору, але і передача боргових матеріалів АТ «Альфа-Банк» позивачу 20.09.2021 згідно з договором факторингу №3. В акті приймання-передачі згідно даного договору позивач отримав реєстр божників-клієнтів. В даному випадку це компакт-диск складений за формою із додатком №1-2 до договору. Компакт-диск та виписка прізвищ боржників в додатку до позовної заяви відсутні, тому з`явилась дана справа до ОСОБА_3 про стягнення боргу, тому як в списку боржників відсутні і ОСОБА_6 і ОСОБА_3 . Також, в матеріалах справи мається виписка по особовим рахункам за період з 04.03.2020 по 30.09.2021 в яких вбачається груба фальсифікація АТ «Сенс Банк» по даній справі.

18.03.2025 представник позивача, ОСОБА_7 надав суду клопотання, відповідно до якого, просив витребувати з Єдиного державного демографічного реєстру наступні матеріали: а саме докази щодо зміни імені (прізвища) відповідача з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 31.03.2025 клопотання представника позивача, ОСОБА_7 задоволено. Витребувано з Єдиного державного демографічного реєстру наступні матеріали: а саме докази щодо зміни імені (прізвища) відповідача з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 .

У судовому засіданні 11.04.2025 представник позивача, ОСОБА_7 заявив клопотання, відповідно до якого, просив витребувати з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості про зміну прізвища відповідача з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 11.04.2025 клопотання представника позивача задоволено. Витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості про зміну прізвища відповідача з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 .

05.05.2025 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 11.04.2025 по справі №619/4297/24 щодо надання відомостей про зміну прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 , повідомив наступне. Проведеною перевіркою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по Харківській області актових записів про шлюб, розірвання шлюбу та зміну імені з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 , не виявлено. Перевірку наявності актових записів про шлюб та розірвання шлюбу проведено з часу досягнення шлюбного віку особи зазначеної в ухвалі. Перевірку проведено по актовим записам про зміну імені на вищезазначену особу за період з 01.01.2018 року по теперішній час по первинним та поновленим актовим записам цивільного стану. Повідомлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по Харківській області виявлено актовий запис про шлюб №2382 від 18.10.2008, складений Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмітка про розірвання шлюбу відсутня.

Представник позивача, ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, з підстав, що зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на зазначене у відзиві.

Суд, дослідивши доводи представника позивача, представника відповідача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 04.03.2020 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем, укладено договір про надання кредиту 500828117 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 183 985,90 грн. строк кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23,00 % річних.

Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».

АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти розмipi 183 985,90 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 240052,75 грн., яка складалась з тіла кредиту в pозміpi 181 615,28 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 58 437,47 грн.

20.09.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФIНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача.

Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФIНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №500828117 від 04.03.2020 року.

Згідно з розрахунком заборгованості за ОСОБА_3 станом на 20.09.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 240052,75 грн.

Виходячи з наявності підстав для стягнення суми заборгованості у вказаному розмірі, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).

Відповідно до положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами 1 та 2 статі 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

За обставин цієї справи суд встановив, що відповідачка укладала кредитний договір з іншої фінансовою установою. Невиконання грошового зобов`язання за таким договором призвело до виникнення заборгованості. При цьому укладений договір факторингу від 20.09.2021 став підставою для переходу права вимоги від AT «Альфа-Банк» до позивача.

Розмір заборгованості, про стягнення якої просить позивач не спростований відповідачкою в установленому законом порядку.

Отже, оскільки відповідач порушила зобов`язання, встановлені кредитним договором, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості у розмірі 240052,75 грн.

Доводи відповідача не є достатніми, належними та не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 7100,00 грн. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.

Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі у сумі 4000, 00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, який підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 13, 76, 81, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт-Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт-Фінанс» заборгованості у сумі 240052 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт-Фінанс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт-Фінанс», , місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 20.05.2025.

Суддя Л. В. Калиновська