Провадження № 2-др/761/136/25
20 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Волошина В.О.
при секретарі: Курній І.О.
представника позивачки: ОСОБА_2
представника відповідача: Клименка А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за заявою представника Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» - адвоката Клименка Артема Ростиславовича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення понесених витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» про визнання наказу незаконним та його скасування; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, -
Заяву мотивовано тим, що сторона відповідача понесла витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом вказаної справи, разом з тим, оскільки у задоволенні позову відмолено у повному обсязі, то з позивачки на користь відповідача має буто стягнуто вищезгадану суму.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 30 квітня 2025р. справу призначено до розгляду в судове засідання.
До судового засідання на адресу суду надійшло клопотання сторони позивача про зменшення заявленої відповідачем суми витрат на правову, посилаючись на не співмірність понесених витрат на правничу допомогу, з огляду на складність виконаної роботи та непропорційність до предмету спору. Також у клопотанні було наголошено на тому, що позивачка віднесена до другої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відтак, на переконаня представника позивачки, вона звільняється від сплати судових витрат. Крім того, сторона позивача зазначила, що відповідач, будучи державним підприємством, має штатних юристів юридичного департаменту, а отже, залучення інших адвокатів для представництва останнього в суді не було необхідним.
В судовому засіданні представник позивачки заперечувала щодо задоволення заяви, з підстав, викладених у відповідному клопотанні; представник відповідача підтримав заяву, з підстав, наведених у ній.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2025р. позов ОСОБА_1 до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» про визнання наказу незаконним та його скасування; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, було залишено без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При вирішенні питання в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України це один з видів судових витрат.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

За змістом ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що 02 червня 2023р. між відповідачем та Адвокатським об`єднанням «Клименко і Партнери», в особі Керуючого партнера Клименка А.Р. було укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №5/981/USE-13.3-41-Д/Г-23, за умовами якого (п. 1.1. договору), предметом договору є надання Адвокатським об`єднанням усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту (відповідачу) у судовій справі №761/14808/23, а клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

14 квітня 2025р. між відповідачем та Адвокатським об`єднанням «Клименко і Партнери», в особі Керуючого партнера Клименка А.Р було підписано Акт №7-662 про надану в суді першої інстанції професійну правничу (правову) допомогу за договором №5/981/USE-13.3-41-Д/Г-23 від 02 червня 2023р., згідно якого, сума наданих адвокатом послуг складає 57341, 20 грн.

Судом встановлено, що відповідачем фактично було сплачено кошти за надані послуги з правничої допомоги в сумі 57341, 20 грн, про що свідчать наступні копії документів, які наявні у матеріалах справи: платіжна інструкція №1566 від 02 червня 2023р., платіжна інструкція №1192 від 17 квітня 2025р.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019р. у справі № 916/2102/17, від 25 червня 2019р. у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019р. у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019р. у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019р. у справі № 915/237/18).

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі №814/698/16.

Таким чином, враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, зважаючи на те, що у задоволенні позову відмовлено, проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом стороні відповідача юридичних послуг та виконаних робіт у даній цивільній справі, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представником відповідача процесуальних документів, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку та прийняття участі у розгляді справи, зважаючи на наявність мотивованого клопотання позивачки про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов переконливого висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 10000,0 грн., яка, на переконання суду, є обґрунтованою та відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушена була понести сторона відповідача у цій справі, при цьому судом враховано, що заявлена стороною відповідача сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 57341, 20 грн. є неспівмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах відповідача, не відповідає критеріям розумності їхнього розміру та справедливості з урахуванням розміру заявлених вимог.

Разом із тим, суд відхиляє посилання сторони позивача, що позивачка звільняється від сплати витрат на правничу професійну допомогу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки, згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18 жовтня 2017р., сторона, яка звільнена законом від сплати судового збору не звільняється від відшкодування витрат на правову допомоги.

При цьому судом враховано, що при вирішенні питання про компенсацію витрат на правничу допомогу, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «East/West Alliance Limited проти України»», зазначив, що «оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), справа №34884/97).».

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 137, 141, 246, 258, 259, 263-266, 268, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву представника Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» - адвоката Клименка Артема Ростиславовича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення понесених витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» про визнання наказу незаконним та його скасування; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення компенсації за невикористану щорічну основну відпустку - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 36) витрати на професійну правничу допомогу, яку сторона відповідача понесла у зв`язку з розглядом зазначеної справи у розмірі 10000,00 /десять тисяч/ грн.

В решті заяви - відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 20 травня 2025р.

Суддя: