Справа №:755/7054/25
Провадження №: 2/755/6627/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

"19" травня 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшов цивільний позов ТОВ «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків - два дні з дня отримання копії даної ухвали.

Підставами для залишення позову без руху визначено відсутність підтвердження щодо зарахування судового збору в сумі 2 422,40 грн, який сплачено відповідно до платіжної інструкції від

19 лютого 2025 року № 579932720.1, до спеціального фонду Державного бюджету України, що встановлено перевіркою через комп`ютерну програму документообігу суду «Д-3».

Частиною п`ятою статті 272 ЦПК України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною одинадцятою статті 272 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до довідки про доставку електронного документа від 08 травня 2025 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року про залишення позовної заяви без руху доставлено до електронного кабінету позивача 08 травня 2025 року о 1-50 год.

Таким чином, ухвалу про залишення позову без руху вручено позивачеві 08 травня 2025 року.

Також ухвалу про залишення позову без руху від 07 травня 2025 року було внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому позивач у вільному доступі мав можливість ознайомитись з її змістом.

Таким чином, суд вважає, що позивач був повідомлений належним чином про залишення позову без руху.

Відповідно до частини першої статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У даному випадку строк для усунення недоліків позовної заяви розпочався - 09 травня

2025 року, тобто, встановлений судом дводенний строк тривав до 12 травня 2025 року (включно, з урахуванням частини третьої статті 124 ЦПК України).

12 травня 2025 року (вхід. № 26756) до суду надійшла заява ТОВ «Фінпром Маркет» про виправлення недоліків позовної заяви, у якій представник зазначив, що 25 лютого 2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» подало до Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до якої було долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору

№ 579932720.1. Надалі ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року по справі № 755/3974/25 позовну заяву ТОВ «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернуто суб`єкту звернення.

На підставі викладеного просили зарахувати оплату судового збору у справі № 755/7054/25 за платіжною інструкцією № 579932720.1, яка наявна в матеріалах справи.

Водночас, суд враховує, що підтвердження (довідки) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано, про зарахування судового збору в сумі 2 422,40 грн, сплаченого відповідно до платіжної інструкції від 19 лютого 2025 року № 579932720.1 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн, до заяви не додано. Підтвердження установи банку про перерахування судового збору позивачем також не надано. Іншого документу про сплату судового збору до заяви також не долучено.

Вивчивши заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви суд зазначає таке.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

До позовної заяви ТОВ «Фінпром Маркет»» додано копію платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 19 лютого 2025 року № 579932720.1 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд вчинив перевірку зарахування судового збору у розмірі 2 422,40 грн, сплаченого відповідно до квитанції від 19 лютого 2025 року № 579932720.1 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн до Державного бюджету України.

При перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судом з`ясовано, що станом на 07 травня 2025 року інформація про зарахування коштів за квитанцією від 19 лютого 2025 року № 579932720.1 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн у справі

№ 755/7054/25 за подання позовної заяви відсутня.

За наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано.

Аналогічний висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 31 січня 2024 року по справі

№ 757/17452/21-ц, від 24 листопада 2023 року по справі № 334/5481/23, від 12 лютого 2024 року по справі № 2-814/10.

Суд враховує, що станом на дату постановлення цієї ухвали підтвердження про зарахування судового збору у сумі 2 422,40 грн, сплаченого відповідно до квитанції від 19 лютого 2025 року

№ 579932720.1, до спеціального фонду Державного бюджету України також відсутнє.

До поданої заяви про усунення недоліків позовної заяви від 12 травня 2025 року позивачем не додано підтвердження (довідки) органу Державної казначейської служби України про зарахування судового збору у розмірі 2 422,40 грн відповідно до квитанції від 19 лютого 2025 року № 579932720.1 про сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн до спеціального фонду Державного бюджету України, також не надано підтвердження установи банку про перерахування коштів.

На виконання вимоги статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд повторно вчинив перевірку зарахування судового збору у розмірі 2 422,40 грн, сплаченого відповідно до квитанції від

19 лютого 2025 року № 579932720.1 до Державного бюджету України.

При цьому, через комп`ютерну програму документообігу суду «Д-3» судом встановлено відсутність підтвердження щодо зарахування судового збору в сумі 2 422,40 грн, який сплачено відповідно до квитанції від 19 лютого 2025 року № 579932720.1 про до спеціального фонду Державного бюджету України по справі № 755/7054/25.

Разом з тим, шляхом моніторингу відомостей відкритого порталу даних «Єдиний державний реєстр судових рішень» встановлено, що 11 березня 2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до Дніпровського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, справа

№ 755/3974/25. Через комп`ютерну програму документообігу суду «Д-3» встановлено, що до вказаної позовної заяви позивачем також додано квитанцію від 19 лютого 2025 року № 579932720.1 про сплату судового збору у розмірі 2 442,40 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року по справі

№ 755/3974/25 позовну заяву ТОВ «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України повернуто.

28 квітня 2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» повторно звернулося до Дніпровського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, справа № 755/7054/25.

Як уже зазначалося раніше, до поданої вдруге позовної заяви знову додано копію квитанції від 19 лютого 2025 року № 579932720.1 про сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

При цьому, через комп`ютерну програму документообігу суду «Д-3» судом встановлено відсутність підтвердження щодо зарахування судового збору в сумі 2 422,40 грн, який сплачено відповідно до квитанції від 19 лютого 2025 року № 579932720.1 до спеціального фонду Державного бюджету України.

Верховний Суд в ухвалі від 05 лютого 2024 року по справі № 759/1911/19 вказав: «Додана до касаційної скарги квитанція від 29 грудня 2023 року на суму 3 073,60 грн за подану 05 січня 2024 року касаційну скаргу, яку ухвалою суду касаційної інстанції від 11 січня 2024 року повернуто, не є підставою для його зарахування за подання касаційної скарги 23 січня 2024 року. Оскільки за повторно подану касаційну скаргу судовий збір сплачується на загальних підставах.».

Таким чином, додана до позовної заяви квитанція від 19 лютого 2025 року № 579932720.1 про сплату судового збору не може слугувати належним доказом сплати судового збору за подачу позовної заяви від 28 квітня 2025 року по справі № 755/7054/25.

Суд також враховує, що із заявою про повернення судового збору, сплаченого відповідно до квитанції від 19 лютого 2025 року № 579932720.1 по справі № 755/3974/25 ТОВ «Фінпром Маркет» не зверталося, відомості відсутні.

Отже, ТОВ «Фінпром Маркет» вимоги ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року не виконало, недоліки позовної заяви не усунуло.

Вказані недоліки позовної заяви є суттєвими і такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі до їх усунення.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною п`ятою статті 185 ЦПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу, в порядку визначеному частиною третьою статті 185 ЦПК України.

Суд звертає увагу позивача, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

При цьому, пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Водночас, суд наголошує, що ТОВ «Фінпром Маркет» не позбавлене права звернутися до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про повернення судового збору у сумі 2 422,40 грн відповідно до квитанції від 19 лютого 2025 року № 579932720.1 сплаченого за подання позовної заяви по справі № 755/3974/25 за наявності правової підстави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - вважати такою, що не подана та повернути суб`єкту звернення.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова