У х в а л а

14 травня 2025 року

м. Київ

Справа № 753/5734/23

Провадження № 61-3813ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Зубчук Оксана Русланівна (далі - адвокат),

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 9 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року

у справі за позовом скаржника до ОСОБА_2 за участю Служби у справах дітей Чернігівської державної адміністрації Чернігівської області як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про поновлення батьківських прав і

в с т а н о в и в:

1. У квітні 2023 року скаржник звернувся до суду з позовом, у якому просив поновити його батьківські права щодо їхнього з відповідачкою неповнолітнього сина.

2. 9 вересня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову.

3. 11 лютого 2025 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції.

4. 24 березня 2025 року адвокат в інтересах скаржника сформувала у системі «Електронний суд» касаційну скаргу, у якій просила скасувати зазначені судові рішення та скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Мотивувала касаційну скаргу так:

- суди першої й апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, щодо яких відсутній висновок Верховного Суду про їхнє застосування:

(1) частини першої статті 7 Закону України «Про громадянство України» разом з частиною першою статті 282 Сімейного кодексу України. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, син народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, батьками записані громадянка Республіки Білорусі ОСОБА_3 та скаржник-громадянин України. З огляду на це син є громадянином України, а тому його усиновлення регулюється правом України, в тому числі статтею 282 Сімейного кодексу України, згідно з якою, якщо усиновлювач не є громадянином України, для усиновлення дитини, яка є громадянином України, потрібен дозвіл центрального органу виконавчої влади;

(2) частини першої та другої статті 169 Сімейного кодексу України. Застосовуючи відповідні приписи в частині неможливості поновлення прав, якщо дитина була усиновлена, суди мають встановити факт усиновлення, який повинен відповідати законодавству України. У Франції передбачене просте усиновлення, яке на відміну від повного усиновлення, не розриває зв`язку між дитиною та рідним батьком, що не відповідає законодавству України;

(3) частини четвертої статті 169 Сімейного кодексу України. Суди першої й апеляційної інстанцій не врахували, наскільки змінилися поведінка скаржника й обставини, що були підставами для позбавлення його батьківських прав (див. характеристику з місця роботи скаржника, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 -ж від 28 червня 2023 року № 127, характеристику скаржника з «Благодійного фонду «Підтримка і турбота Благодійна організація» № х-001 від 1 червня 2023 року, сертифікат про проходження наркологічного огляду від 29 листопада 2022 року, довідку про несудимість, копію аналізу психоемоційного стану скаржника від 17 грудня 2018 року № 56, копію довідки про результати проходження психокорекційної програми від 8 січня 2020 року № 1, висновок про результати судово-психологічного дослідження № 161 від 26 грудня 2019 року);

- суд першої інстанції не розглянув клопотання про виклик та допит ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 як свідків, а також про витребування у відповідачки свідоцтва про народження сина.

5. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

6. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження.Касаційна скарга подана у визначений статтею 390 ЦПК України строк (повний текст оскарженої постанови апеляційний суд склав 20 лютого 2025 року, з огляду на це останнім днем строку на касаційне оскарження був понеділок 24 березня 2025 року) із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 3 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 9 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю Служби у справах дітей Чернігівської державної адміністрації Чернігівської області як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про поновлення батьківських прав.

2. Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу № 753/5734/23.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко