Справа № 206/1630/25
Провадження № 2/206/1302/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів на дитину, зміну розміру аліментів на повнолітнього сина, стягнення аліментів на повнолітнього сина, стягнення додаткових витрат на дітей,

за участі представника

відповідача, адвоката Коршуна С.В.,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська від позивача надійшов позов до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру та стягнення аліментів на утримання дітей, стягнення додаткових витрат на дітей. В прохальній частині позову позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000 грн. щомісяця, до її повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 4000 грн. щомісяця, на період його навчання;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 4000 грн. щомісяця, на період його навчання.

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати в сумі 39000 грн.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2002 року. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2021 року шлюб розірвано. Від сумісного життя сторони мають трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з позивачем. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2021 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дітей щомісячно у розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_3 відповідного їм віку до їх повноліття, а щодо повнолітнього ОСОБА_4 - до закінчення ним навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Наразі неповнолітньою є донька ОСОБА_6 . Син ОСОБА_7 продовжує навчання. Він є студентом п`ятого курсу медичного факультету Дніпровського державного медичного університету IV рівня акредитації, денного відділення, бюджетної форми навчання. Син ОСОБА_8 став студентом першого курсу за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти денної форми навчання гр. ПЗ-24-2 факультету прикладної математики та інформаційних технологій Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара. Навчається за рахунок бюджетного фінансування. Позивач вважає, що відповідач має сплачувати на утримання сина ОСОБА_8 на період його навчання. Крім того, вважає доцільним змінити спосіб стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_9 та доньки ОСОБА_10 та стягувати з відповідача грошові кошти в твердій грошовій сумі на кожну дитину.

Також позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей, оскільки за медичними показаннями діти мають отримувати препарати, придбання яких передбачає додаткових грошових коштів. Так, син ОСОБА_9 в 2020 році переніс коронавірусну хворобу. На тлі лікування розкинувся синдром Лайела-Стівенса-Джонсона (відшарування переважно в ротовій порожнині). Наразі йому встановлений діагноз: бронхіальна астма, персистуючий перебіг середньої тяжкості, частково контрольований. ДН 0 ст. За встановленим діагнозом йому рекомендовано прийом препарату Симбікорт, Монтелукаст. Син ОСОБА_8 має діагноз: недостатність мітрального клапану. Супутні діагнози: недостатність клапана легеневого стовбура, інші уточнені порушення провідності. За встановленим діагнозом йому рекомендована дієта, багата на продукти, що містять калій, магній, кальцій, проходження ЕхоКС, ЕКГ за планом КС, ЕКГ за планом. Також ОСОБА_8 встановлений діагноз: хронічний холецистит. Супутні діагнози: інші уточнені хвороби жовчовивідних шляхів, хвороба підшлункової залози, контроль біохімії крові, спостереження гастроентеролога. ОСОБА_8 має діагноз лікаря-отоларинголога - хронічний тонзилофарингіт з відповідними рекомендаціями. ОСОБА_11 дослідженням червневої порожнини встановлено ОСОБА_12 ознаки збільшення розмірів жовчного міхура та його деформації, збільшення розмірів підшлункової залози, дифузних змін паренхіми печінки та підшлункової залози, метеоризму. За медичними діагнозами для лікування та підтримання життєвого рівня ОСОБА_8 позивачем були придбані відповідні медичні препарати та проведені відповідні обстеження. На медичні препарати було витрачено 17093,03 грн. та на дослідження 750,00 грн. Крім того, в період з вересня 2023 року по червень 2024 року ОСОБА_8 навчався на курсах англійської мови (НМТ) для підготовки до вступу до вищого навчального закладу. Загальна сума за навчання склала 11200,00 грн. за період вересень - грудень 2023 р. та 14000,00 грн. за період січень-червень 2024 р. Також ОСОБА_8 навчався в ПП «Педагогічній фірмі «Школа англійської мови ОСОБА_13 ». Загальна сума за навчання за період з січня по травень 2023 року склала 5490,00 грн. Загальна сума за навчання протягом 2024 року склала 7920,00 грн. Готуючись до вступу до вищого навчального закладу ОСОБА_8 отримував репетиторські послуги у ФОП ОСОБА_14 . За 2023-2024 навчальний рік сума наданих послуг склала 28768,00 грн. Таким чином, позивачем було сплачено додаткових витрат на суму 85221,03 грн. (17093,03 + 750,00 + 11200,00 + 14000,00 + 5490,00+ 7920,00 + 28768,00).

Відповідач не переймається проблемами дітей, не цікавиться їх життям, їх потребами, він байдуже становиться до стану їх здоров`я, до підтримання їх життєвого рівня. Позивач вважає, що відповідач приховує свої статки та доходи аби не сплачувати на утримання дітей необхідні платежі.

Визначений судом розмір аліментів на кожну дитину не відповідає дійсним витратам та потребам дітей. Відповідач матеріально забезпечений та має матеріальну можливість забезпечувати та утримувати дітей, сплачуючи аліменти щомісяця у твердій грошовій сумі у відповідному розмірі. Крім того, вважає доцільним та необхідним просити стягнути з відповідача суму додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_9 , сина ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_6 в сумі 39000 грн. (а.с. 1-5).

Відповідач у встановлений судом строк подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне. Усвідомлюючи відповідальність за своїх дітей, розуміючи їх потреби і обов`язок піклуватися та забезпечувати їх, частково визнає позовні вимоги позивача. Станом на дату подання цього позову, у Синельниківському ВДВС Синельниківського району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м. Одеса) перебуває на виконанні рішення суду №206/3845/21, виконавче провадження №67660694. Згідно довідок від 19.09.2023 від 11.03.2025, відповідач здійснює періодичні платежі на користь своїх дітей, інколи з причин тимчасової непрацездатності та відсутності роботи у позивача утворювалася заборгованість, яка була усунута відповідачем, отже станом на сьогодні, у відповідача утворилася маленька переплата на виконання рішення суду №206/3845/21. Також, 20.04.2025 відповідач звернувся до державного виконавця з проханням здійснити перерахунок щодо виплат відповідача на користь сина ОСОБА_8 , який досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_7 . Таким чином, своїми діями відповідач частково визнає позовні вимоги в частині необхідності присудження на користь свого сина ОСОБА_8 аліментів, в меншому розмірі, ніж просить позивач, а саме в розмірі не більше 1/2 від усіх видів заробітку, з урахуванням рішення суду №206/3845/21 та сплати аліментів відповідачем дітям Таїсії, ОСОБА_9 , але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму до досягнення ним 23 років або закінчення ним навчання, в залежності від того, яка перша подія настане. Згідно із рішенням суду №206/3845/21, що перебуває на виконанні, відповідач має сплачувати аліменти на користь своїх дітей у розмірі 1/2 частини із усіх видів заробітку, а при задоволенні позовних вимог в цьому позові і збільшенні доходу відповідача, розмір таких аліментів, може бути меншим, що може погіршити становище дітей та порушити їхні права. ОСОБА_15 зазначає, що діти, ніколи не скаржились йому на свій стан здоров`я і про їхні хвороби він дізнався після подання позову, а щодо хвороби сина ОСОБА_9 в грудні 2024 року, при тому, що відповідач періодично спілкується із своїми дітьми, цікавиться їхнім станом здоров`я і потребами. В 2022 році відповідач допоміг 24000 гривень, необхідних сину ОСОБА_9 для навчання в автошколі, зробив подарунок на 20-річчя ОСОБА_9 5 тисяч гривень для купівлі телефону, під час перебування в лікарні відповідача у 2024 році, відповідач дав розпорядження своїм батькам передати грошові кошти в розмірі 1000 доларів для купівлі ноутбука синами, а 26.11.2024 батьки відповідача передали ці гроші ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , усі дні народження дітей, відповідач відвідує, дарує подарунки, виділяє кошти на дозвілля та харчування дітей, не забуває про новорічні свята. Відповідач волів би мати кращі стосунки із своїми дітьми, проте син ОСОБА_8 , не бажає зближуватися із батьком. Оскільки відповідач, періодично добровільно допомагає своїм дітям, з урахуванням їхніх потреб і своїх можливостей, про що подано відповідні докази до цього відзиву, то питання здоров`я дітей, є важливим для відповідача і піклування про здоров`я дітей може і буде вирішуватись відповідачем, в міру своїх можливостей, не залежно від примусу відносно відповідача. Стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів з 21.11.2024 перебуває у не найкращому стані, про що відомо позивачу і дітям. З 21.11.2024 по 20.12.2024, з 21.12.2024 по 03.01.2025, з 04.01.2025 по 08.01.2025, з 09.01.2025 по 13.01.2025, з 14.01.2025 по 23.01.2025, з 24.01.2025 по 01.02.2025 відповідач перебував на лікарняних, в тому числі зі зламаною ногою. З 21.11.2024 по 03.01.2025 відповідач перебував у психіатрічному закладі, з діагнозом шизофренія, яка розвинулась, в тому числі через війну та неприємні спогади, викликані діями позивача, яка вночі вдома у ліжку у 2021 році за допомогою ножа погрожувала смертю відповідачу, батьку дітей позивача, чоловіку і сім`янину. В результаті такого діагнозу, відповідач не має можливості влаштуватися на високооплачувану роботу, яка потребує дозволу психіатра (наприклад електриком), а також вимушений придбавати та вживати ліки, для покращення свого психічного стану. Відповідач з 11.02.2025 перебуває на обліку в Синельниківській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості як безробітний, і отримує допомогу від держави. Відповідач не займається підприємницькою діяльністю. Відповідач має на утриманні непрацездатного батька 1951 року народження, який має інвалідність 2 групи та мати 1953 року народження, з якими проживає та яким допомагає. Відповідач заперечує про наявність у нього набутих після ухвалення рішення суду №206/3845/21 праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Відповідач здійсню організацію та будівництво храму в м. Синельниково та як член ОСББ вирішує деякі організаційні питання, пов`язані з санітарною рубкою дерев, тому частина грошових коштів, по банківській картці, отримана і витрачена відповідачем для вказаних цілей, не є особистою власністю відповідача та не свідчить про покращення майнового стану відповідача. Щодо витрат на додаткове навчання дітей, відповідач зазначає таке. Відповідачу відомо, про навчання сина ОСОБА_8 в Приватному підприємстві «Педагогічна фірма «Школа англійської мови ОСОБА_16 », розмір оплати і відвідування сином занять, тому суми, вказаної в довідках від 15.01.2025 №04 і №05, на суми 5 490 грн. і 7 920 грн. відповідно, відповідач визнає і готовий оплатити без висування додаткових вимог щодо їх достовірності, в розстрочку, через вищезазначені обставини життя, здоров`я і матеріальний стан відповідача. Інші документи додані до позову позивачем, викликають розумний сумнів у відповідача. Так довідки від ФОП ОСОБА_17 від 14.01.2025 №01, №02, не містять печатки, відповідачу відомо, що це не обов`язково, проте, підпис схожий на факсимільний і це викликає сумнів, відсутній договір про навчання, документ про закінчення курсів відсутній, акт виконаних робіт відсутній, документи, які підтверджують вид діяльності ФОП та його реєстрацію відсутні, платіжні документи відсутні. Доцільність оплати більш дорогих курсів у ФОП порівняно із курсами в ПП, адже можна було відвідувати курси в Приватному підприємстві «Педагогічна фірма «Школа англійської мови Валерія Соловова», які менше коштують. Тому відповідач не визнає ці додаткові витрати в сумі 11 200 грн. та 14 000 грн., оскільки має розумні сумніви у їх достовірності. Щодо репетиторських послуг ФОП ОСОБА_14 , то зауваження аналогічні, відсутній договір про навчання, акт виконаних робіт відсутній, документи, які підтверджують вид діяльності ФОП та його реєстрацію відсутні, платіжні документи відсутні, предмет послуг відсутній, документ про закінчення курсів відсутній. Тому відповідач не визнає ці додаткові витрати в сумі 28 768 грн., оскільки має розумні сумніви у їх достовірності (а.с. 69-71).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с. 61).

09.04.2025 від позивача надійшло клопотання про витребування доказів (а.с. 63).

14.04.2025 від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 64).

28.04.2025 від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 105).

28.04.2025 позивач ОСОБА_1 подала клопотання про призначення судової психіатричної експертизи відносно ОСОБА_2 (а.с. 64).

02.05.2025 через систему «Електронний суд» від ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява (а.с. 145-149).

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 02 травня 2025 року відмовлено у прийнятті та об`єднанні в одне провадження зустрічного позову ОСОБА_2 (а.с. 161-161б).

07.05.2025 від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 164).

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 09 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової психіатричної експертизи (а.с. 165-166).

13.05.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (а.с. 169).

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, підстави звернення до суду пояснила суду таким чином, як про це зазначено вище, та просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Коршун Сергій Володимирович просив задовольнити позовні вимоги частково.

Під час судового засідання судом були заслухані усні пояснення позивача, представника відповідача по суті спору, досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є батьками: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Це підтверджується наступними письмовими доказами, наданими суду позивачем, а саме: належним чином засвідченими копіями: свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01 жовтня 2003 року; свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 12, 14, 19).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2021 року (справа № 206/3845/21) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно в розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини ОСОБА_5 , ОСОБА_3 відповідного їм віку, починаючи з 31 серпня 2021 року і до їх повноліття дитини, а щодо повнолітнього ОСОБА_4 до закінчення ним навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою (а.с. 29-30).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року (справа № 206/5399/21) шлюб, зареєстрований 14 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_18 (актовий запис №151) розірвано (а.с. 28).

На підтвердження факту проживання позивача разом з дітьми: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за зареєстрованою адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , позивач надала суду копії: паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 13 травня 2003 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №1217-1 станом на 02.03.2018, довідку про реєстрацію місця проживання особи станом на 01.10.2021 року (а.с. 6-7, 11, 16).

Відповідно до довідки Дніпровського державного медичного університету №1139 від 06 вересня 2024 року, ОСОБА_4 є студентом V курсу медичного факультету, денного відділення, бюджетної форми навчання (а.с. 13).

Як вбачається з висновку лікаря терапевта-пульмонолога ОСОБА_19 від 18.04.2024, ОСОБА_4 встановлені діагнози: бронхіальна астма, персистуючий перебіг середньої тяжкості, частково контрольований. ДН 0 ст. За встановленим діагнозом йому рекомендовано прийом препарату Симбікорт, Монтелукаст (а.с. 31).

ОСОБА_5 є студентом І курсу за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти денної форми навчання гр. ПЗ-24-2 факультету прикладної математики та інформаційних технологій Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, навчається за рахунок бюджетного фінансування, термін навчання: 01.09.2024-30.06.2028 (а.с. 18).

На підтвердження додаткових витрат на ОСОБА_5 позивачем надано: копії консультативних висновків спеціалістів, результати ультразвукових досліджень, результати аналізів, акт про надані медичні послуги (а.с. 32-36, 46).

Також позивачем ОСОБА_1 сплачено за навчання на курсах англійської мови (НМТ) ОСОБА_5 ФОП ОСОБА_17 протягом вересня-грудня 2023 року 11000,00 грн., за період січень-червень 2024 року 14000,00 грн., ПП «Педагогічна фірма «Школа англійської мови Валерія Соловова» за період січень-травень 2023 року 5490,00 грн., за період вересень-грудень 2024 року 7920,00 грн.; за репетиторські послуги у фізичної особи підприємиці ОСОБА_14 за 2023/2024 навчальний рік 28768,00 грн. (а.с. 37-41).

На підтвердження додаткових витрат на ОСОБА_3 позивачем надано: копії консультативних висновків спеціалістів, результати ультразвукових досліджень, результати аналізів (а.с. 42-45).

Позивачем долучено до матеріалів справи копії чеків та квитанцій на придбання медичних препаратів, оплату медичних послуг на загальну суму 17096,03 грн. (а.с. 47-51).

На підтвердження стану здоров`я відповідач ОСОБА_2 надав суду копії:

- виписки із медичної карти стаціонарного хворого № КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, відповідно до якої перебував у закладі у період 21.11.2024-03.01.2025 (а.с. 73-74);

- консультативний висновок спеціаліста від 12.12.2024 (а.с. 75);

- виписку від 15.04.2025 щодо наявних листків непрацездатності, відповідно до якої наявні листки непрацездатності у період 21-11.2024-01.02.2025 (а.с. 76);

- довідку №181 від 08.04.2025, відповідно до якої в реєстрі наркологічних хворх КНП «Синельниківської ЦМЛ» СМР» не перебуває, перебуває в реєстрі психічних хворих (а.с. 91).

На підтвердження майнового стану відповідача суду надано копії:

- витяг з банківської карти щодо руху грошових коштів (а.с. 77-82);

- довідку про те, що ОСОБА_2 з 10 лютого 2025 року перебуває на обліку як безробітний в Синельниківській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Дохід за період з 11.02.2025-31.03.2025 становить 9055,94 грн. (а.с. 95-96);

- копію трудової книжки серії НОМЕР_5 , відповідно до якої з 11.02.2025 розпочато виплату допомоги по безробіттю (а.с. 85-86);

- довідки форми ОК-7 та ОК-5 (а.с. 93-94, 152-155).

Відповідач ОСОБА_2 зазначає, що має на утриманні непрацездатного батька ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який має інвалідність ІІ групи та мати ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з якими проживає та яким допомагає (а.с. 92, 101, 102, 104).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11.03.2025, стягнутих із ОСОБА_2 , який складено старшим державним виконавцем Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Драганом О.Є., вбачається, що станом на 01.03.2025 заборгованість відсутня (а.с. 144).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу зміни розміру та способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дітей.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд, з урахуванням положень статті 9 Конституції України, зазначає, що відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.

Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Зокрема, якщо особа, яка несе фінансову відповідальність за дитину, і дитина проживають в різних державах, Держави-учасниці сприяють приєднанню до міжнародних угод або укладенню таких угод, а також досягненню інших відповідних домовленостей.

Відповідно до принципу 2 та принципу 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 1 статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року № 759/10277/1 (61-22317св19), будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз викладених вище норм вказує, що розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Водночас правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Такий правовий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Положеннями ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов`язком.

Змістом ч. 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці у заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу.

Суд враховує те, що відповідач на даний час непрацевлаштований, отримує допомогу по безробіттю, є особою, яка перебуває на обліку у лікаря-психіатра. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна вимога про зміну розміру аліментів, стягнутих за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2021 року підлягає частковому задоволенню, а саме: стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 , в твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісяця. Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_13 , в твердій грошовій сумі 1000,00 гривень щомісяця. Стягнення аліментів здійснювати з дня набрання рішенням законної сили до досягнення повнолітнім сином віку 23 років або закінчення навчання денної форми. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_14 , в твердій грошовій сумі 1000,00 гривень щомісяця. Стягнення аліментів здійснювати з 26 березня 2025 року до досягнення повнолітнім сином віку 23 років або закінчення навчання денної форми.

З приводу позовної вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат суд зазначає таке.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила позов (постанова Верховного Суду від 22 травня 2019 року, справа № 201/15248/16-ц, провадження № 61-4862св18).

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Касаційного цивільного суду від 11 березня 2020 року № 759/10277/1 (61-22317св19), будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на інструменти, призначені для розвитку здібностей дитини, або документи, що підтверджують необхідність здійснення додаткових витрат на лікування дитини.

Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у пункті 18 якої зазначено, що передбачені статтею 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз відповідних норм закону та судової практики вказує, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються і додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Так, у ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що вона понесла додаткові витрати на дітей, бо такі витрати пов`язані з особливими обставинами, а саме: витрати на обстеження та лікування та навчання дітей. Позивач, своєю чергою, довела належними та допустимими доказами наявність у неї додаткових витрат на дитину у загальному розмірі, з урахуванням принципу рівності батьків, 32024,00 грн.

При цьому суд, вирішуючи спір в межах позовних вимог, враховує те, що під час розрахунку додаткових витрат позивача на лікування сина ОСОБА_4 судом було встановлено, що останньому рекомендовано прийом препаратів Симбікорт та Монтелукаст, причому у консультаційному висновку лікаря зазначено, що прийом даних препаратів здійснюється за програмою «Доступні ліки», тобто безкоштовно.

Щодо додаткових витрат на сина ОСОБА_5 , за розрахунком суду за наявними в матеріалах справи квитанціями загальна сума витрат, які повинні бути стягнуті з відповідача на додаткове навчання та лікування сина становить загалом 32024,00 грн. (5600,00 грн. + 7000,00 грн. + 2745,00,00 грн. + 2040,00 грн. + 14384,00 грн. + 255,00 грн.). Суд зменшує заявлену позивачем суму з урахуванням того, що відповідно до акту про надані медичні послуги загальна сума склала 510,00 грн., а не як заявила позивач 750,00 грн., оскільки враховано знижку у розмірі 240,00 грн. (а.с. 46). Також суд не врахує суму у розмірі 3840,00 грн. за оплату навчання в ПП «Педагогічна фірма «Школа англійської мови ОСОБА_16 » за листопад-грудень 2024 року, оскільки додаткові витрати стягуються на дитину, а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 19.10.2024 вже є повнолітньою особою. Суд не бере до уваги копії квитанцій та чеків на придбання медичних препаратів та оплату медичних послуг, які позивач долучила до матеріалів справи, оскільки вони переважно стосуються ОСОБА_9 , який також вже є повнолітньою особою. Крім того, суд зауважує, що зазначені копії неналежної якості, з них неможливо розібрати ні назви препаратів, ні дати продажу (а.с. 47-51).

Суд, вирішуючи спір в межах позовних вимог, за наявними доказами, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача загальний розмір додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 32024,00 грн., з огляду на те, що батьки мають спільно виконувати свої батьківські обов`язки щодо утримання дитини.

Частинами 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і в заємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі дока зам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22 вересня 2021 року в цивільній справі № 206/3845/21, провадження №2/206/1253/21.

Стягувати із ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 , в твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця. Стягнення аліментів здійснювати з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати із ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_13 , в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця. Стягнення аліментів здійснювати з дня набрання рішенням законної сили до досягнення повнолітнім сином віку 23 років або закінчення навчання денної форми.

Стягнути із ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_14 , в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця. Стягнення аліментів здійснювати з 26 березня 2025 року до досягнення повнолітнім сином віку 23 років або закінчення навчання денної форми. Допустити рішення в частині стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_5 до негайного виконання у розмірі платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_14 , в розмірі 32024 (тридцять дві тисячі двадцять чотири) гривні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 травня 2025 року

Суддя А.О. Сухоруков