ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

20 травня 2025 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Красвітної Т.П., ознайомившись з апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2025 року та на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ часток майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, стягнення грошової компенсації вартості зменшення частки майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ часток майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, стягнення грошової компенсації вартості зменшення частки майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2025 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Зеленової О.Р. про стягнення судових витрат по цивільній справі №202/11717/24 задоволено частково.

На зазначені вище рішення та додаткове рішення представник ОСОБА_1 - Дрозд Р.Ю. подав апеляційну скаргу.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження було встановлено, що апелянтом не в повному обсязі сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з пунктами 2, 9,10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17, провадження №12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20.

У вересні 2024 року ОСОБА_4 подав позов, у якому просив виділити йому та ОСОБА_3 у приватну власність в натурі частини домоволодіння житлового будинку; залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 частку вимощення літ І площею 30,7 м2, частку огорожі літ 7 площею 3,4 м2 та частку навісу літ Л площею 1,1м2; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 33/50 та ОСОБА_3 на 17/50 частин домоволодіння житлового будинку; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості зменшення його частки в розмірі 43552,00 грн; встановити порядок користування земельної ділянки.

Отже, судовий збір з вимоги виділити у приватну власність в натурі частину домоволодіння житлового будинку визначається з урахуванням вартості спірного майна, яка становить 1456908,00 грн, згідно висновку експерта №6 від 25.03.2024 (а.с. 22-84 т.1).

Позовна вимога припинити право спільної часткової власності на спірне майно є вимогою немайнового характеру.

Також, вимога про встановлення порядку користування земельної ділянки є вимогою немайнового характеру.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, позивач має сплатити судовий збір 1456908,00 х 1% (14569,08) + 1211,20 + 1211,20 = 16991,49 грн. * 150% = 25487,22 * 0,8 = 20389,78 грн.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №495/1706/16-ц.

Згідно платіжної інструкції від 25.04.2025 року апелянт сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3633,60 грн.

Таким чином, апелянту необхідно відповідно до Закону України «Про судовий збір» доплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 16756,18 грн (20389,78 грн - 3633,60 грн).

Судовий збір підлягає сплаті на рахунок:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0004628, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу призначення платежу: судовий збір, за скаргою прізвище, ім`я та по батькові (найменування) платника, Дніпровський апеляційний суд (м.Дніпро).

Враховуючи викладене, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху та надання апелянту часу для усунення вказаного вище недоліку.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2025 року та на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ часток майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, стягнення грошової компенсації вартості зменшення частки майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, - залишити без руху для усунення вказаного в ухвалі недоліку протягом 10 (десяти) днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Суддя Т.П.Красвітна