СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-к/759/1/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючий суддя - Журибеда О.М.

за участю секретаря судового засідання - Шило М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2024 року заявник ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Дуброва Є.В. звернулася суду з клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме: рішення Сімейного суду №2 міста Стамбул Турецької Республіки від 21.06.2023 року ( справа №2023/234, рішення №2023/266), яким відповідно до статті 166/3 Цивільного кодексу Туреччини було розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був за актовим записом №1480 зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Обгрунтовує клопотання тим, що шлюб був зареєстрований 13.06.2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1480.

Рішенням Сімейного суду №2 міста Стамбул Турецької Республіки від 21.06.2023 року, справа №2023/234, рішення №2023/266, було вирішено: відповідно до статті 166/3 Цивільного кодексу Туреччини розірвати шлюб між ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер громадянина Туреччини: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ; опіку над спільною дитиною сторін ОСОБА_5 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , передано матері (заявниці), для встановлення особистих відносин між ОСОБА_5 та батьком шляхом перебування з позивачем, який є батьком спільної дитини, опіка якої була надана матері відповідачці, відповідно: у суботу 1-го та 3-го тижня кожного місяця з 10-00 до 1700 год. 2-го дня, у 1 тиждень семестрових шкільнтх канікул з 10-00 у понеділок до 17-00 години у неділю (протягом одного тижня), щороку у липні з 10-00 1-го дня місяця до 17-00 год. 31-го дня місяця.

Під час розгляду справи про розірвання шлюбк у Турецькій Республіці заявинку було належним чином вручено виклик до суду, вона була присутня під час розгляду справи, надала пояснення, не була позбавлена права на захист.

Визнання рішення іноземного суду в Україні ОСОБА_1 необхідне для отримання в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження розірвання шлюбу.

Суд у п`ятиденний строк письмово повідомив заінтересовану особу про надходження клопотання за запропонував їй у місячний строк подати можливі заперечення проти даного клопотання.

Ухвалою суду від 20.03.2025 року клопотання призначено до розгляду.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_6 клопотання підтримав в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 13.06.2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстрована шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Як вбачається із перекладеного з турецької мови на українську мову рішенням Сімейного суду №2 міста Стамбул Турецької республіки від 21.06.2023 року, справа №2023/234, рішння №2023/266, було вирішено: відповідно до статті 166/3 Цивільного кодексу Туреччини розірвати шлюб між ОСОБА_8 , ідентифікаційний номер громадянина Туреччини НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 (заявницею); опіку над спільною дитиною сторін ОСОБА_5 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , передано матері (заявниці), для встановлення особистих відносин між ОСОБА_5 та батьком шляхом перебування з позивачем, який є батьком спільної дитини, опіка якої була надана матері відповідачці, відповідно: у суботу 1-го та 3-го тижня кожного місяця з 10-00 до 1700 год. 2-го дня, у 1 тиждень семестрових шкільнтх канікул з 10-00 у понеділок до 17-00 години у неділю (протягом одного тижня), щороку у липні з 10-00 1-го дня місяця до 17-00 год. 31-го дня місяця. Рішення набрало законної сили від 14.07.2023 року.

Відповідно до ст. 81 Закону України "Про міжнародне приватне право", в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно зі ст. 471 ЦПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону «Про міжнародне приватне право», якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Згідно із ст. 35 Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, яку ратифіковано Законом України № 2605-ІІІ (2605-14) від 05.07.2021 та яка набула чинності 02.05.2004, будь-яка Договірна Сторона визнає та виконує такі судові рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони згідно з положеннями цієї Угоди, зокрема, судові рішення щодо цивільних справ.

Відповідно до статті 38 Угоди процедура визнання та виконання судового рішення регулюється законодавством Договірної Сторони, від якої запитується визнання та виконання. При виконанні цієї Угоди органи, від яких запитується визнання та виконання, пов`язані конкретними обставинами справи та перевіряють лише те, чи дотримуються умови, передбачені цією Угодою.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 року N 12 "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України" роз`яснено, що, згідно з міжнародними договорами України рішення, які не потребують виконання (про визнання прав, оголошення банкрутом, визнання недійсними певних актів, визнання, оспорення чи позбавлення батьківства, розірвання шлюбу, встановлення фактів, що мають юридичне значення, усиновлення, визнання громадянина безвісно відсутнім чи оголошення померлим тощо), які постановлені судом однієї з Договірних Сторін і набрали законної сили, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови, що установою юстиції запитуваної Договірної Сторони раніше в цій справі не було постановлено рішення, яке набрало законної сили, або якщо згідно з даним договором, а в не передбачених ним випадках - згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано, справа не належить до виключної компетенції її установ юстиції.

Відповідно до п. 6 ст. 473 ЦПК України, за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Враховуючи те, що судом не встановлено підстав для відмови в задоволенні клопотання, заперечень проти цього клопотання від заінтересованої особи не надходило, суд дійшов висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. 471-473 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню- задовольнити.

Визнати на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме рішення Сімейного суду №2 міста Стамбул Турецької Республіки від 21.06.2023 (справа №2023/234, рішення №2023/266), яким відповідно до статті 166/3 Цивільного кодексу Туреччини було розірвано шлюб між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був за актовим записом №1480 зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Журибеда