РІШЕННЯ

Іменем України

30.04.2025 Справа №607/18196/24 Провадження №2/607/508/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з указаним вище позовом.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у якій позивач також фактично проживає. У 2006 році у даній квартирі встановлене індивідуальне опалення та з того часу позивач не користується послугами, що надаються відповідачем.

Поряд з цим всі квартири у під`їзді багатоквартирного будинку за місцем проживання позивача обладнані системами індивідуального опалення, в місцях розводки на квартирні стояки встановлені заглушки, тепла вода та тепло у належну позивачеві квартиру не подаються з 2006 року. Також приблизно 20 років тому у під`їзді обрізані труби постачання теплової енергії та на даний час у під`їзді відсутні батареї. Так само перекриті труби, за допомогою яких у під`їзд постачалась тепла вода.

Разом з цим у 2021 році відповідач почав нараховувати позивачеві плату за послуги з постачання гарячої води та теплової енергії. 30.07.2024 позивачеві від відповідача надійшов лист про наявність заборгованості за надані послуги у сумі 4264,58 грн.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки послуги, за які відповідачем нарахована плата, позивачеві не надавались.

За таких підстав, з урахуванням позовної заяви у новій редакції, позивач просить: 10 визнати протиправними дії комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» (далі за текстом КП «ТМТКЕ») щодо безпідставних нарахувань ОСОБА_1 за неспожиту та невикористану теплову енергію та гарячу воду за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) зобов`язати КП «КМТКЕ» скасувати безпідставну та незаконну заборгованість за період з листопада 2021 року, яка наявна станом на 19.08.2024 у сумі 4264,58 грн; 3) зобов`язати КП «КМТКЕ» припинити здійснювати безпідставні та незаконні нарахування грошових платежів за неіснуючі та неотримані ОСОБА_1 послуги; 4) анулювати незаконні нарахування за адресою: АДРЕСА_1 .

27.08.2024 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 02.09.2024 позивач подала позовну заяву у новій, уточненій редакції.

10.09.2024 позовна заява повторно залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 26.09.2024 позивач усунула недоліки позовної заяви.

01.10.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 05.11.2025, встановлений сторонам строк для подання заяв по суті справи та відповідач зобов`язаний подати до суду відповіді на поставлені позивачем питання у формі заяви свідка.

28.10.2024 до суду надійшов відзив відповідача КП «КМТКЕ», у якому відповідач позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив мотивований тим, що багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_2 , в якому знаходиться квартира позивача, введений в експлуатацію з комплексом загальнобудинкового інженерного обладнання, в тому числі і з системою централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, які виконані за схемою, що збалансована в цілому по будинку. Будинок АДРЕСА_2 від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не відключений, а тому мешканці цього будинку (власники, наймачі квартир) є споживачами послуг з постачання теплової енергії, в тому числі і власники (наймачі) тих квартир, які відключені від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Квартира позивача у 2006 році була відключена від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. Відключення квартири здійснювалось відповідно до Технічних умов на відключення від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання № 7249 від 22.05.2006. Пунктом 9 зазначених технічних умов визначено, що споживач після відключення нагрівальних приладів опалення в квартирі від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання зобов`язаний проводити оплату вартості витрат тепла стояками у квартирі, а також стояками і нагрівальними приладами приміщень загального користування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 затверджено типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, а постановою Кабінету Міністрів України № 1182 від 11.12.2019 затверджено типові договори про надання послуги з постачання гарячої води. 31.10.2021 на офіційному сайті КП «ТМТКЕ» були опубліковані типові публічні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.

Відповідач вказав, що з огляду на те, що мешканці будинку АДРЕСА_2 не вчиняли дій, спрямованих на вибір договірних відносин, із ними вважаються укладеними з 01.12.2021 індивідуальні договори, що були оприлюднені на сайті КП «ТМТКЕ».

Факт надання послуги з теплопостачання в будинок АДРЕСА_2 підтверджується відповідними актами, які складені за участю представників ОСББ «Карпенка 12». Відповідач вважає,що між КП «ТМТКЕ» та ОСОБА_1 існують договірні відносини щодо постачання теплової енергії та у встановленому законодавством порядку укладений публічний договір про надання послуг з теплопостачання.

До грудня 2021 року на законодавчому рівні не був врегульований порядок нарахування плати за надання послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) і гарячого водопостачання у квартири, які відключені від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також не було порядку розподілу теплової енергії, використаної на опалення місць загального користування.

З 01.12.2021 такий порядок впроваджений та визначений статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2018 № 315 (далі за текстом - Методика).

Указаними законодавчими актами встановлено, що теплова енергія розподіляється між всіма співвласниками багатоквартирного будинку та включає у себе опалення житлових приміщень, опалення місць загального користування (МЗК) та теплову енергію для забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (ФСоп) та гарячого водопостачання (Фсгв). Споживачам, у квартирах яких влаштоване автономне опалення, в тому числі і по квартирі позивача, нараховується частка плати за обсяг теплової енергії, що витрачена на опалення квартири (в даному випадку транзитними стояками), загальнобудинкові потреби на опалення та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячої води.

Відповідно до п.2 розділу І Методики загальнобудинкові потреби на опалення це витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі.

Відповідно до абз. 6 п. 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії у разі, коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до п. 35 Правил надання послуги з постачання гарячої води у разі, коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкової системи постачання гарячої води, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу, плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та плати за абонентське обслуговування.

Нарахування по квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_1 включають: 1) послуга з постачання гарячої води: - плату за теплову енергію від функціонування системи постачання гарячої води; - плату за абонентське обслуговування; 2) послуга з постачання теплової енергії: - плату за теплову енергію на загальнобудинкові потреби на опалення; - плату за теплову енергію від транзитних трубопроводів; - плату за абонентське обслуговування.

Згідно з п. 17 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1105 в період з 01.12.2021 до 30.09.2023 та згідно з п. 17 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1165 в період з 01.10.2023 до 30.09.2024 для нарахування за послуги по квартирі позивача застосовувався одноставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії, в тому числі для споживачів у багатоквартирних будинках, обладнаних системою автономного теплопостачання у розмірі 1718,39 грн/Гкал (з ПДВ).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 16.02.2022 № 148 КП «ТМТКЕ» проводить нарахування за послугу з постачання теплової енергії з грудня 2021 року з врахуванням того, що до обсягів теплової енергії, витрачених на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будівлі у грудні 2021 року застосовується понижуючий коефіцієнт 0,5.

Згідно з розпорядженням міського голови м. Тернополя від 13.01.2022 № 6 та згідно з рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 16.02.2022 № 148 в січні 2022 року призупинено нарахування за тепловіддачу від транзитних трубопроводів.

За січень 2022 року плата за тепловіддачу від транзитних трубопроводів по квартирі позивача не нараховувалась. З 01.02.2022 нарахування плати за тепловіддачу від транзитних стояків по квартирі позивача не проводиться.

Згідно з наказами КП «ТМТКЕ» в межах граничних розмірів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808, по квартирі позивача плата за абонентське обслуговування виставлялась до оплати в таких розмірах: 1) для послуги з постачання теплової енергії - з грудня 2021 року до вересня 2022 року - в сумі 18,07 грн щомісяця; - з жовтня 2022 року до вересня 2024 року - в сумі 18, 80 грн щомісяця; 2) для послуги з постачання гарячої води: - з грудня 2021 року до вересня 2022 року - в сумі 11,85 грн щомісяця; - з жовтня 2022 року до вересня 2024 року - в сумі 12,60 грн щомісяця.

З урахуванням наведених вище обставин та норм чинного законодавства відповідач вважає, що нарахування за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води позивачеві здійснюється правомірно.

05.11.2024 підготовче засідання відкладене на 02.12.2024 з підстав неявки сторін, визнано обов`язковою явку позивача у підготовче засідання.

15.11.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просила позов задовольнити з аналогічних підстав, що викладені у позовній заяві.

02.12.2024 залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , встановлено третім особам строк для подання пояснень третьої особи, відкладено підготовче засідання на 06.01.2025.

03.01.2025 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи ОСОБА_3 , у яких останній зазначив, що підтримує позов ОСОБА_1 з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає, що заборгованість у сумі 4264,58 грн нарахована відповідачем безпідставно.

06.01.2025 у підготовчому засіданні оголошена перерва до 04.02.2025 з підстав неявки представника відповідача.

04.02.2025 до суду надійшли відповіді відповідача на питання позивача у формі заяви свідка.

04.02.2025 витребувані додаткові докази, у підготовчому засіданні оголошена перерва до 27.02.2025.

27.02.2025 без виходу до нарадчої кімнати усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 21.03.2025 та на 01.04.2025.

01.04.2025 у судовому засіданні оголошена перерва до 09.04.2025.

У судовому засіданні 01.04.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Майка М.Б. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, та просив позов задовольнити повністю. Додатково пояснив, що п. 38 постанови КМУ № 830 від 21.08.2019, якою затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії, суперечить Конституції України та не може застосовуватись до спірних правовідносин. Відтак на позивача не може покладатись обов`язок з оплати комунальної послуги, яку позивач не отримувала та якою не користувалась.

У судовому засіданні 01.04.2025 представник відповідача КП «ТМТКЕ» Решетуха А.В. позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, та просила у позові відмовити повністю. Додатково пояснила, що під час від`єднання квартири позивача від системи централізованого опалення позивач була обізнана про обов`язок оплачувати послуги за постачання теплової енергії до місць загального користування багатоквартирного будинку, у якому знаходиться квартира позивача. З такими умовами позивач погодилась. Разом з тим плата за такі послуги позивачеві не нараховувалась до 01.12.2021 з підстав відсутності нормативно-правового акту, який би регулював такі правовідносини. Зазначила, що позивачеві нараховуються плата за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води до місць загального користування по усьому будинку. Оскільки позивач є співвласником місць загального користування, то зобов`язана оплачувати свою частку наданих відповідачем послуг. Зауважила, що власники квартир, у яких діє система централізованого опалення, оплачують послуги з надання теплової енергії до місць загального користування будинку у більшому розмірі, ніж власники квартир, у яких встановлене індивідуальне опалення. При цьому зборами ОСББ може бути затверджене рішення, яким позивачеві може встановлюватись відповідний коефіцієнт з оплати таких послуг, навіть нульовий коефіцієнт. У такому випадку позивач не буде оплачувати надані послуги. Однак станом на даний час таке рішення ОСББ «Карпенка 12» не приймалось та відповідачеві не надавалось. Зазначила, що усі нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, є чинними, не скасованими та жодною особою, у тому числі і позивачем не оскаржувались.

У судовому засіданні 01.04.2025 третя особа ОСОБА_2 , допитана в якості свідка, пояснила, що є дочкою позивача та також зареєстрована і проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Свідок показала, що з 2006 року у їхній квартирі встановлене індивідуальне опалення. З 2007 року були обрізані «стояки» та на них поставили «заглушки». У під`їзді також відсутні труби та батареї, тепло не подається. Усі квартири у їхньому під`їзді облаштовані індивідуальним опаленням. Зазначила, що вона та позивач вмикають опалення у своїй квартирі ще до того, як починає працювати централізоване опалення, а тому відбувається тепловіддача з їхньої квартири. Не заперечувала, що з заявою про відновлення системи опалення у місцях загального користування у їхньому під`їзді ні вона, ні позивач не звертались. Зауважила, що на зборах ОСББ прийняте рішення про необхідність скасування плати тим власникам квартир, де індивідуальне опалення.

У судовому засіданні 01.04.2025 свідок ОСОБА_4 пояснив, що з 2016 року є головою ОСББ «Карпенка 12». Свідок показав, що з 2007 року у під`їзді № 8 їхнього будинку, де власне проживає позивач, відключене теплопостачання та відрізані усі труби. Вважає, що такі дії вчинені працівниками відповідача. Пояснив, що у будинку є три вводи на теплопостачання, зокрема окремий ввід до під`їздів № 7 та № 8, в яких гаряча вода та тепло не подаються. Зазначив, що рішення про застосування відповідних коефіцієнтів для власників квартир з індивідуальним опаленням, зокрема для позивача, збори ОСББ не приймали, оскільки він не був обізнаний про необхідність прийняття такого рішення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 , належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, не з`явились. Подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, просили позов задовольнити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Частина 1 ст. 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд установив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Указане підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 13.04.1998, виданим згідно з розпорядженням Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації № 26473 від 03.04.1998 (т. 1 а.с. 13).

При цьому, як вбачається зі свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_1 04.06.2004 ОСОБА_5 перемінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (т. 1 а.с. 11).

Так, відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з наданням послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, та регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, Методикою розподілу між споживачами обсягу спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 28.12.2018, та іншими нормативно-правовими актами України.

За змістом Закону України № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 24.06.2004) централізоване постачання холодної та гарячої води, а також централізоване опалення належать до комунальних послуг, що надаються споживачу відповідним суб`єктом господарювання відповідно до умов договору.

Так, 16.05.2006 ОСОБА_1 як співвласник квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та споживач комунальної послуги з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення, що надається відповідачем, звернулась до директора КП «ТМТКЕ» з заявою про видачу технічних умов на від`єднання зазначеної квартири від централізованої системи опалення і гарячого водопостачання у зв`язку з влаштуванням автономного опалення і гарячого водопостачання (т. 1 а.с. 87).

13.06.2006 належна позивачеві квартира відключена від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання будинку, що підтверджується відповідним актом від 13.06.2006 (т. 1 а.с. 89) та визнавалося і не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. Під час відключення було залишено 4 шт. транзитних неізольованих стояків діаметром 20 мм, 1:1 шт. неізольованих стояків діаметром 15:25 мм та не здійснювалось заварювання уводів гарячого водопостачання у квартиру (п. 2 акта від 13.06.2006).

При цьому п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 (в редакції, чинній станом на 13.06.2006), визначав, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Указані положення знайшли своє відображення і у п. 9 технічних умов, які були надані ОСОБА_1 та виконання яких було обов`язковою передумовою встановлення індивідуального автономного опалення у квартирі позивача (т. 1 а.с. 88).

За таких підстав суд доходить висновку, що позивач ще станом на 13.06.2006 була обізнана про наявність обов`язку оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку АДРЕСА_2 , незважаючи на встановлення у належній їй квартирі індивідуального опалення, та фактично погодилась із виконанням цього обов`язку, що додатково був затверджений у технічних умовах на відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання.

Поряд з цим у період з 13.06.2006 до 01.12.2021 законодавець не розробив та не затвердив у передбаченому законом порядку методику, про яку вказано у п. 28 зазначених вище Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, унаслідок чого відповідач не здійснював нарахування та стягнення з позивача плати за послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку АДРЕСА_2 .

Так, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Частина 1 ст. 526 ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору: такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин; раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов.

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Так, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Разом з тим згідно зі ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Системний аналіз зазначених вище положень ЦК України свідчить про те, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

Таким чином договір з постачання теплової енергії є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.11.2019 у справі № 646/834/17. Також у вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що для виникнення правовідносин, пов`язаних з наданням комунальних послуг на підставі публічної оферти, не потрібно інших доказів, ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони.

Так, 31.10.2021 на офіційному веб-сайті КП «ТМТКЕ» були опубліковані типові публічні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води (т. 1 а.с. 90-115).

Приймаючи до уваги те, що відповідно до положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» співвласники будинку АДРЕСА_2 не вчиняли дій, спрямованих на вибір договірних відносин, з ними вважаються укладеними з 01.12.2021 індивідуальні договори, що були оприлюднені на веб-сайті відповідача.

При цьому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Також відповідно до висновку, який викладений у постанові Верховного Суду від 22.12.2020 у справі № 311/3489/18, незважаючи на укладення чи неукладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що між КП «ТМТКЕ» та співвласниками багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в тому числі з ОСОБА_1 , склались фактичні договірні відносини, за якими відповідачем були надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, а співвласники указаного будинку ці послуги прийняли та зобов`язались здійснювати їх оплату.

На виконання умов вказаного вище публічного договору КП «ТМТКЕ» здійснює забезпечення теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 . Такі обставини підтверджуються актом подачі теплоносія на ввід внутрішньобудинкової системи опалення будинку від 12.10.2021, актами про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2022 рік/2023рік, 2023 рік/2024 рік (т. 1 а.с. 116, 117).

При цьому плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Поряд з цим розпорядженням Тернопільського міського голови «Про створення робочих груп» № 6 від 13.01.2022 створено робочі групи згідно додатків, у тому числі робочу групу № 3, яка здійснювала обстеження будинку АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 158-159).

Згідно з актом від 21.01.2022 робочої групи № 3, створеної розпорядженням міського голови № 6 від 13.01.2022, робоча група встановила, що за адресою: АДРЕСА_2 :

- батареї опалення в місцях загального користування: наявні та гріють у під`їздах № 2, 3, 4, 6, 10, 11; холодні (відключені) у під`їздах № 1, 5, 7, 9; демонтовані у під`їзді № 8 (у якому знаходиться квартира позивача);

- транзитні трубопроводи в підвальних приміщеннях/на горищах, допоміжних приміщеннях - заізольовані;

- транзитні стояки опалення в квартирах, зокрема у кв. АДРЕСА_3 демонтовані (т. 1 а.с. 161).

Рішеннями виконавчого комітету Тернопільської міської ради «Про нарахування плати за комунальні послуги» № 148 від 16.02.2022 зобов`язано КП «ТМТКЕ» здійснювати нарахування плати за комунальні послуги з врахуванням актів обстеження, складених робочими групами (т. 1 а.с. 160).

Відповідно до зазначеного вище рішення відповідач проводить нарахування за послугу з постачання теплової енергії з грудня 2021 року з врахуванням того, що до обсягів теплової енергії, витрачених на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі у грудні 2021 року застосовується понижуючий коефіцієнт 0,5. За січень 2022 року плата за тепловіддачу від транзитних трубопроводів по квартирі позивача не нараховувалась, а з 01.02.2022 нарахування такої плати не проводиться взагалі.

Указане підтверджується рахунками про оплату наданих відповідачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 162-171).

Разом з тим відповідно до п. 2 розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 (далі за текстом Методика) загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення; місця загального користування - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень.

При цьому порядок здійснення особою права власності у багатоквартирному житловому будинку регулюється Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Згідно з п. 5, 6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані, зокрема, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

У Методиці вказано, що теплова енергія розподіляється між всіма співвласниками багатоквартирного будинку та включає у себе опалення житлових приміщень, опалення місць загального користування та теплову енергію для забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та гарячого водопостачання. Таким чином послуга з постачання теплової енергії розподіляється між всіма співвласниками багатоквартирного будинку на загальнобудинкові потреби, на опалення житлових та нежитлових приміщень (в т.ч. на теплову енергію, яка надходить від ділянок транзитних трубопроводів в приміщеннях з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення) та на теплову енергію для забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення та гарячого водопостачання.

Також відповідно до п. 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 (далі за текстом Правила), обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) (п. 38 Правил).

Споживач зобов`язаний: у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) (пп.13 п.45 Правил).

Як встановив суд вище та не заперечувалось учасниками справи у судовому засіданні, житловий багатоквартирний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , повністю не відключений від системи централізованого опалення та постачання гарячої води та у період 2021-2024 років відповідачем постачалась теплова енергія та гаряча вода до вказаного будинку у тому числі до місць загального користування у частині під`їздів цього будинку.

При цьому факт відсутності у під`їзді № 8 (в якому знаходиться квартира позивача) батареї опалення в місцях загального користування не спростовує обов`язку позивача оплачувати надані відповідачем послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення у розмірі та в порядку, що визначені указаними вище положеннями нормативно-правових актів.

Так само суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що указані батареї були демонтовані саме відповідачем, оскільки беззаперечні докази на підтвердження цих обставин суду не надані, а також позивач не зверталась з заявою до відповідача про повторне встановлення батарей опалення у під`їзді № 8 даного будинку.

При цьому суд відхиляє доводи позивача про неможливість застосування до спірних правовідносин п. 38 Правил з тих підстав, що такі суперечать положенням Конституції України.

Суд зауважує, що ст. 19 Конституції України визначає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Поряд з цим указані Правила у цілому, та їхній п. 38 зокрема, не визнані рішенням Конституційного Суду України неконституційними, не скасовані відповідним судовим рішенням у порядку адміністративного судочинства, а відтак є чинними та обов`язковими до виконання як службовими особами відповідача, так і споживачами комунальних послуг, у тому числі і позивачем.

Поряд з цим розділ VІІ Методики визначає, що власники (співвласники) будівлі/будинку можуть прийняти рішення про застосування поправкових коефіцієнтів до обсягу спожитої теплової енергії на опалення житлових/нежитлових приміщень окремих споживачів, про що письмово повідомляють виконавця розподілу комунальної послуги.

Після отримання відповідного рішення власників (співвласників) будівлі/будинку під час здійснення розподілу теплової енергії виконавцем розподілу комунальної послуги застосовуються установлені поправкові коефіцієнти до розрахованого обсягу спожитої теплової енергії на опалення житлових/нежитлових приміщень таких окремих споживачів протягом усіх наступних розрахункових періодів та наступних опалювальних періодів.

Суд встановив, що управління житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 здійснюється об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Карпенка 12». Поряд з цим відповідне рішення співвласників указаного будинку, яким вирішено встановити позивачу як споживачу послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення поправковий коефіцієнт, у тому числі і нульовий коефіцієнт, ні відповідачу, ні суду надане не було.

Суд зауважує, що витяг з протоколу зборів співвласників ОСББ «Карпенка 12» № 14 від 30.10.2022 (т. 1 а.с. 22), яким вирішено направити КП «ТМТКЕ» такий витяг про незаконне нарахування за мережі ЦГВ в квартирі АДРЕСА_3 і запропонувати зняти проведені нарахування, починаючи з 01.12.2021, не є рішенням про застосування поправкових коефіцієнтів у розумінні зазначених вище положень законодавства.

Факт прийняття рішення про встановлення позивачеві поплавкового коефіцієнту не підтвердив і допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 .

При цьому норми Методики не передбачають можливість скасування вже нарахованої плати за надані послуги, а лише передбачають на майбутнє нарахування такої плати з урахуванням поправкових коефіцієнтів за умови прийняття відповідного рішення.

За таких обставин суд не встановив підстав, за яких позивач як співвласник місць загального користування багатоквартирного будинку та відповідно споживач наданих відповідачем комунальних послуг може бути звільнена від оплати таких послуг.

Щодо вартості наданих відповідачем послуг суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до абз. 6 п. 33 Правил у разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до п. 35 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ № 1182 від 11.12.2019, у разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкової системи постачання гарячої води, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу, плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та плати за абонентське обслуговування.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1105 від 01.12.2021 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води» (з відповідними змінами та доповненнями) встановлені тарифи на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води (т. 1 а.с. 118-122, 123-125, 126-127, 128, 129-130).

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1165 від 28.09.2023 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води» (з відповідними змінами та доповненнями) встановлені тарифи для населення на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (т. 1 а.с. 131-140, 141-142).

Наказом Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради № 95 від 09.12.2021 «Про встановлення норм споживання теплової енергії в будівлях житлового фонду» (з відповідними змінами та доповненнями) встановлені норми споживання теплової енергії для визначення обсягу послуг з постачання теплової енергії в будівлях житлового фонду м. Тернопіль та затверджені вказівки щодо їх застосування згідно з додатками 1, 2 до цього наказу (т. 1 а.с. 143-146, 147-149).

Наказом КП «ТМТКЕ» № 165 від 28.10.2021 «Про затвердження розміру плати за абонентське обслуговування» (з відповідними змінами та доповненнями) встановлений розмір плати за абонентське обслуговування для послуг та затверджена структура плати за абонентське обслуговування на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води без урахування витрат, пов`язаних з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку (т. 1 а.с. 154-157, 150-153).

З наданих відповідачем рахунків вбачається, що в період з 01.10.2023 до 30.09.2024 для нарахування наданих КП «ТМТКЕ» позивачу послуг за адресою: АДРЕСА_1 застосовувався одноставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії, в тому числі для споживачів у багатоквартирних будинках, обладнаних системою автономного теплопостачання, у розмірі 1718,39 грн/Гкал (з ПДВ).

Відповідно до вказаних вище наказів по квартирі позивача плата за абонентське обслуговування нараховувалась в таких розмірах: 1) для послуги з постачання теплової енергії - з грудня 2021 року до вересня 2022 року - в сумі 18,07 грн щомісяця; - з жовтня 2022 року до вересня 2024 року - в сумі 18,80 грн щомісяця; 2) для послуги з постачання гарячої води: - з грудня 2021 року до вересня 2022 року - в сумі 11,85 грн щомісяця; - з жовтня 2022 року до вересня 2024 року - в сумі 12,60 грн щомісяця.

Указані вище тарифи позивачем не оспорювались, оскільки ОСОБА_1 заперечувала в цілому обов`язок оплати таких житлово-комунальних послуг, а не відповідність їх вартості фактично наданим послугам.

З урахуванням наведених вище обставин суд вважає, що відповідач довів, а позивач не спростувала, що нарахування позивачеві за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води здійснюється відповідачем правомірно, вартість наданих послуг відповідає вимогам чинного законодавства та відсутні підстави щодо скасування, припинення та анулювання указаних нарахувань.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 4, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Майка Максим Борисович, місцезнаходження: вул. О.Кульчицької, буд. 7, офіс 6, м. Тернопіль.

Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради, місцезнаходження: вул. Франка, буд. 16, м. Тернопіль; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14034534.

СуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 09.05.2025.