Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 697/1602/24
номер провадження 2/695/693/25

23 травня 2025 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
секретаря с/з Оніщенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів,
Позивач ОСОБА_1 , через свого представника, адвоката Менько Д.Д. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів.
Свої вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 . Шлюб між сторонами був розірваний, а із позивача на користь відповідача на утримання їх дочки ОСОБА_5 міськрайонним судом Черкаської області було стягнуто аліменти у розмірі 30% від усіх видів доходів позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач наполягає, що після прийняття вказаного рішення суду у нього змінився матеріальний стан у зв`язку із одруженням 18.05.2019р. із ОСОБА_3 та народженням ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_6 . Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2024р. із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 на утримання їх сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини його заробітку, до досягнення сином трирічного віку.
Крім вказаного позивач винаймає житло, вартість якого, згідно договору оренди, становить 12 000.00 грн. на місяць.
За цих підстав позивач наполягає, що після відрахування з нього усіх аліментів, сплати орендної плати, у нього залишається незначна сума коштів, якої недостатньо для забезпечення власних життєвих потре, що змушує позивача звернутись до суду із вказаним позовом.
Таким чином. позивач, посилаючись на норми ст., ст. 181, 192 СК України, просить суд змінити суму стягуваних аліментів на користь ОСОБА_2 до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.12.2024р. вказана справа прийнята до провадження судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В. та розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судовому засіданні 19.05.2025р. представник позивача, адвокат Менько Д.Д. позов підтримав повністю вказуючи на зміни у позивача сімейного стану та появу ще однієї дитини. Просив розмір аліментів змінити та відкликати виконавчий лист про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 ..
Представник відповідача, адвокат Бовшик М.Ю. в судовому засіданні 19.05.2025р. проти задоволення позову заперечував посилаючись на безпідставність позовних вимог. Вказував, що позивач не може поліпшувати чи вирішувати свої житлові умови за рахунок утримання дітей. Вважав, що ОСОБА_3 має бути залучена до участі у справі як відповідач.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 19.05.2025р. підтримала думку свого представника.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні 19.05.2025р. суду пояснила, що вона дійсно зареєструвала шлюб із ОСОБА_1 , від якого у них народився син ОСОБА_7 . Оскільки вони посварились позивач зібрав свої речі та поїхав на заробітки. Допомогу на утримання свого сина позивач не надавав, а тому вона звернулась до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів. На підставі рішення суду позивач сплачує їй аліменти, хоча має заборгованість. Вирішення позовних вимог поклала на розсуд суду.
Суд у порядку, передбаченому абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.11.2013р. у справі №697/2851/13-ц встановлено, що сторони від шлюбу мають дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 30% від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.10.2013 року і до її повноліття.

На підставі вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження №49765689.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2024р. встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 18 травня 2019 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Сумській області, актовий запис № 70.

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , в свідоцтві про народження його батьком вказаний ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_3 ..

Крім того із ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 14 травня 2024 року і до повноліття дитини.

Також із ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , аліменти у зв`язку з її доглядом за дитиною, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 14 травня 2024 року і до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трирічного віку.

На підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України суд враховує вказані обставини щодо зміни сімейного стану платника аліментів.

Звертаючись до суду із вказаною позовною заявою позивач наполягає, що розмір стягуваних із нього аліментів є надто великим та підлягає зменшенню, адже при ухваленні зазначеного судового рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 у позивача ще не народилася друга дитина, а її народження та подальше стягнення аліментів і на неї, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам та доказам, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10.10.2023р. по справі №682/2454/22-ц.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Враховуючи зазначені вище норми СК України, з огляду на сімейний стан позивача та наявність у нього крім дочки ОСОБА_10 ще одного утриманця, а саме: сина ОСОБА_11 , суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для зменшення розміру аліментів.

При цьому, виходячи із системного аналізу наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення, що не буде порушенням вимог чинного законодавства, оскільки можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати не лише становище дітей, а і стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Також суд враховує і ту обставину, що розмір аліментів, які стягуються із позивача на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_10 не відповідає розміру аліментів, що стягуються на користь третьої особи на утримання сина ОСОБА_7 , а тому не всі діти позивача отримують однакову матеріальну допомогу, що ставить їх в нерівне становище.

Таким чином, суд, керуючись нормами ст. ст. 180, 181 та ст. 183 СК України, та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів розумності та справедливості, а також враховуючи матеріальний стан позивача, який стверджується довідками про доходи, які містяться в матеріалах справи, вважає за можливе стягнути із позивача аліментів на утримання його дочки у розмірі 1/6 частки всіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому визначаючи вказаний розмір аліментів суд враховує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також суд враховує, що виходячи із розміру доходів позивача визначений судом розмір аліментів буде достатнім для забезпечення потреб ОСОБА_4 .

Більше того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином норми чинного законодавства передбачають можливість зміни розміру аліментів за позовом як платника так і одержувача аліментів, що буде ефективним способом захисту прав дитини у випадку зменшення суми аліментних платежів нижче встановлених законодавством розмірів, чи зміни інших обставин, що впливають на матеріальне становище батьків дитини.

Такий розмір аліментів відповідає принципам розумності та справедливості та виконання такого батьківського обов`язку щодо утримання дитини у зазначеному розмірі ніяким чином не поставить позивача та відповідача у скрутне матеріальне становище з урахуванням тих обставин, які ними були зазначені.

При цьому суд задовольняє даний позов лише виходячи із підстав, які вказані вище та не бере до уваги доводи позивача щодо витрат на оренду житла, оскільки такі є безпідставними. Позивач має можливість знайти більш бюджетне житло або ж розділити витрати на оренду з іншими особами, що дозволить зменшити особисті фінансові зобов`язання. Таким чином, суд виходить з позиції, що платник аліментів повинен в першу чергу забезпечити належне утримання дитини. Можливість скорочення витрат на житло є індивідуальним вибором позивача, а не обставиною, яка обмежує його здатність виконувати аліментні зобов`язання у повному обсязі.

За вказаних обставин, з метою недопущення порушення прав позивача та належного здійснення виконавчого провадження суд вважає за необхідне виконавчий лист, що виданий на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області по справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_8 , повернути на адресу суду, що його видав, після набрання цього рішення законної сили.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Суд також вважає, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягти судові витрати на користь позивача.

За подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968.96 грн., що стверджується квитанцією про сплату №7291-7151-1166-7525.

За таких обставин, керуючись ст. 141 ЦПК України вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Про інші судові витрати стороною позивача не повідомлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які утримуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.11.2013р. у справі №697/2851/13-ц та стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , іден. код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , іден. код НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.11.2013р. у справі №697/2851/13-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 30% від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.10.2013 року і до її повноліття, повернути на адресу суду, що його видав, після набрання цього рішення законної сили.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , іден. код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , іден. код НОМЕР_1 ) кошти у сумі 968.96 грн., як компенсацію за сплачений позивачем судовий збір.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Середа Л.В.