КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 361/6005/19

номер провадження: 22-з/824/684/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до садівничого товариства «Заліське», Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про відновлення становища, встановлення компетенції, визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області із цивільним позовом до садівничого товариства «Заліське» (далі - СТ «Заліське»), Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, у якій просила:

1. Відновити становище, яке існувало до 20 серпня 2016 року - визнати загальні збори членів СТ «Заліське» від 20 серпня 2016 року відповідно до протоколу № 2 такими, що не відбулися, визнати рішення загальних зборів членів СТ «Заліське» від 20 серпня 2016 року не прийнятими;

2. Встановити відсутність компетенції Богданівської сільської ради Броварського району Київської області на розпорядження земельною ділянкою в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області в СТ «Заліське» площею 0,06 га по АДРЕСА_1 ;

3. Визнати незаконним та скасувати рішення Богданівської сільської ради Броварського району Київської області № 717-20-VII від 12 жовтня 2017 року «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земель загального користування (під дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування) у власність для ведення колективного садівництва на території СТ «Заліське» в межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області».

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2024 року клопотання представників відповідачів задоволено.

Закрито провадження у цій цивільній справі.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що заявлені нею вимоги у пункті 1 позовної заяви належать до юрисдикції господарського судочинства, а вимоги у пунктах 2, 3 позовної заяви належать до юрисдикції адміністративного судочинства.

Роз`яснено позивачці право звернутися протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про направлення справи у частині відповідних вимог до суду господарської чи адміністративної юрисдикції.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу СТ «Заліське» задоволено.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2024 року в частині роз`яснення ОСОБА_1 право звернутися протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про направлення справи у частині відповідних вимог до суду господарської чи адміністративної юрисдикції - скасовано.

В іншій частині ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2024 року залишено без змін.

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Київського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить прийняти додаткову постанову до постанови Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року у справі № 361/6005/19 та роз`яснити їй про наявність у неї права протягом десяти днів з дня отримання нею відповідної постанови звернутися до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 розуміє зміст п.1 ст.256 ЦПК України та висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 368/561/19, провадження № 14-118цс20, де роз`яснено, що суди, які закривають провадження і суди, які роз`яснюють про наявність права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, можуть не бути тотожними. Виключенням є лише суди першої інстанції, які не можуть роз`ясняти. Також вказує, що вона розуміє, що суд апеляційної інстанції може роз`яснити і у випадку, коли справа закрита і судом першої інстанції.

Вважає, що Київський апеляційний суд не виконав вимог п.1 ст.256 ЦПК України і цей недолік може бути виправлений шляхом винесення додаткового рішення.

Представник СТ «Заліське» Гудінова І.Л. подала письмові заперечення на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, в яких вказує, що позивачкою об`єднано в одне провадження кілька вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, що відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України не надає позивачці право на звернення до суду із відповідною заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Водночас у суду апеляційної та касаційної інстанції відсутній обов`язок роз`яснити таке право позивачу.

Тому вважає, що за результатом розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та СТ «Заліське» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2024 року у справі №361/6005/19 Київський апеляційний суд ухвалив законну та обґрунтовану постанову від 25 березня 2025 року. З урахуванням наведеного, представник СТ «Заліське» просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про прийняття додаткової постанови.

12 травня 2025 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду додаткові пояснення до заяви про ухвалення додаткового рішення, в якій просить проводити судове засідання, призначене на 13 травня 2025 року, за її відсутності.

Зважаючи на вимоги ч.4 ст.270 ЦПК України, якою передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а також враховуючи, що Жарова Н.В. просила розглядати її заяву про ухвалення додаткового рішення без її участі, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника СТ «Заліське» Гудінової І.Л., яка заперечувала проти задоволення заяви, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновків про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу

Тлумачення ст.270 ЦПК України свідчить про те, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у ч.1 ст.270 ЦПК України підстав.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 464/944/17, провадження № 61-4050 св 19; від 13 липня 2022 року у справі № 148/74/21, провадження № 61-317 св 22; від 22 лютого 2023 року у справі № 372/3463/21, провадження № 61-9018 св 22.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частинами 2-4 ст.258 ЦПК України визначено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.

У даній справі постановою Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року спір між ОСОБА_1 та СТ «Заліське», Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області про відновлення становища, встановлення компетенції, визнання незаконним та скасування рішення - не вирішувався по суті.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року у даній справі вирішено питання законності ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2024 року в частині визначення предметної юрисдикції спору та в частині роз`яснення ОСОБА_1 права звернутися протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про направлення справи у частині відповідних вимог до суду господарської чи адміністративної юрисдикції.

Тобто, постановою Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року вирішувались процесуальні питання щодо подальшого розгляду справи та законності процесуальних дій суду першої інстанції, що не може бути витлумачене, як вирішення спору між сторонами по суті.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції остаточне рішення по суті спору не ухвалювалося, тому з урахуванням приписів ст. 270 ЦПК України та правових висновків Верховного Суду, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення (постанови).

Схожого по суті висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2023 року у справі № 306/844/20 (провадження № 61-7891 св 23).

Крім того, норма ст. 270 ЦПК України встановлює, визначає та регламентує підстави вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Цей перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Суд не вправі під видом додаткового рішення змінити зміст рішення або розв`язати нові питання, що не досліджувалися в судовому засіданні (див. постанову Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 2207/1149/2012 (провадження № 61-9646св21).

У даному випадку вимоги заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення фактично зводиться до надання судом апеляційної інстанції роз`яснення щодо наявності у неї права на звернення до суду першої інстанції із заявою про направлення справи за юрисдикцією, що не є недоліком постанови апеляційного суду у частині повноти її змісту, не пов`язане з не вирішенням будь-якої із позовних вимог, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, та не стосується питань, які можуть бути вирішені шляхом ухвалення додаткового рішення.

Наведені у заяві доводи та посилання на практику Верховного Суду стосуються правозастосування у сфері юрисдикції, однак не створюють обов`язку суду апеляційної інстанції виносити окреме додаткове процесуальне рішення з питань, які не були предметом апеляційного перегляду по суті.

Таким чином, ухвалення додаткового рішення у справі є юридично необґрунтованим і суперечить вимогам ст.270 ЦПК України, оскільки така заява не спрямована на усунення недоліків повноти судового рішення, а має на меті доповнити його положеннями, які не були предметом апеляційного розгляду і не можуть бути врегульовані в порядку ухвалення додаткового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19 травня 2025 року.

Головуючий

Судді: