РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокуСправа № 495/3360/25
Номер провадження 2-о/495/178/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

представника заявника адвоката Каланжова В.І.,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

встановила:

1. Стислий виклад заяви.

14.05.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить видати обмежувальний припис, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 6 місяців:

- заборонити перебувати в місці проживання (перебування) із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатись на відстань менше 100 метрів до місця перебування, роботи, інших місць відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись з ним;

- заборонити вести листування, телефонні переговори (переписки) із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заява мотивоване тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям, однак протягом 4 років разом не проживають; у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа за позовом заявниці до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей.

З квітня 2025 року по день звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявниця стала зазнавати страждань, фізичного та душевного болю від протиправних дій свого чоловіка ОСОБА_2 . Зокрема, зазначила, що близько 08:30 26.04.2025 ОСОБА_2 біля місця роботи заявниці на вулиці С.Файнблата, 27 біля ТЦ «Панорама» у публічному місці здійснив напад на неї, душив, що стороння особа зафіксувала на відео. З метою захисту ОСОБА_1 викликала наряд поліції. За вказаною подією Білгород-Дністровським РВП ГУНП в Одеській області відкрито кримінальне провадження за частино першою статті 125 КК України.

Після 26.04.2025 ОСОБА_2 переслідував заявницю, примушував відмовитись від обвинувачень у кримінальному провадженні (приходив за місцем проживання заявниці з дітьми, на роботу). У присутності доньки погрожував заявниці фізичною розправою, що дитина записала на диктофон; при цьому ОСОБА_2 був обізнаний із тим, що відбувається запис його розмови.

07.05.2025 ОСОБА_3 очікував заявницю біля будинку, лише після виклику поліції залишив місце очікування. Цього ж дня він прибув до батьків ОСОБА_1 , поводився агресивно, вимагав, щоб заявниця забрала заяву з поліції, висловлював погрози фізичною розправою у бік заявниці.

Вказана поведінка ОСОБА_2 також вкрай негативно впливає на дітей; заявниця вимушена звертатись до дитячого психолога для аналізу стану психологічного здоров`я дітей. Відповідними висновками психолог рекомендував уникати конфліктних ситуацій з участю дітей.

У зв`язку із наведеним, ОСОБА_1 просить застосувати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 з метою захисту свого здоров`я, життя та захисту дітей.

2. Стислий виклад позиції учасників провадження.

2.1. У судовому засіданні представник заявниці підтримав заявлену вимогу щодо застосування відносно ОСОБА_2 обмежувального припису. Зазначив, що навіть після звернення до суду із даною заявою поведінка кривдника не змінилась та загрожує психологічному і фізичному здоров`ю заявниці.

ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, хоча повідомлений про дату, час, місце судового розгляду шляхом передачі телефонограми; про поважність причин неявки, відкладення судового розгляду не заявив.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису (частина перша статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Керуючись наведеним, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи.

3. Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 із 26.02.2008 (копія свідоцтва про шлюб № НОМЕР_1 від 26.02.2008). У подружжя є двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копії свідоцтв про народження № НОМЕР_2 від 22.09.2010, № НОМЕР_3 від 16.02.2009).

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 (копії витягів з реєстру територіальної громади).

З квітня 2025 року заявниця стала зазнавати страждань, фізичного та душевного болю від протиправних дій свого чоловіка ОСОБА_2 .

За наслідком нападу викликала поліцію та Білгород-Дністровським РВП ГУНП України було відкрито кримінальне провадження № 0000139 за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, дата реєстрації 26.04.2025 об 11:22 год.

Досліджені у судовому засіданні фототаблиці, відео, аудіо записи підтверджують обставини, викладені у заяві щодо агресивної поведінки ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , у тому числі у присутності доньки ОСОБА_5 ; зокрема підтверджують обставини завдання заінтересованою особою можливих тілесних ушкоджень заявниці, травм морального психологічного характеру, висловлення погроз фізичною розправою у її бік.

4. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та статті 20 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Положеннями статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина друга); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя).

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог.

Оцінивши докази у їх сукупності, врахувавши факт відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є постраждалою особою від насильницьких дії фізичного, психологічного характеру ОСОБА_2 у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У даному випадку, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи, наявні підстави для застосування заходу тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, адже зібрані у справі докази свідчать про наявність психологічного і фізичного насильства у вигляді залякувань, погроз фізичною розправою, застосування фізичної сили, які вчинив ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , які викликали в останньої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість і побоювання за фізичне здоров`я і життя. За таких обставин, суд вважає, що заявник, як жертва психологічного і фізичного насильства, потребує захисту.

Керуючись наведеним, суд вважає за необхідне видати стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний припис, яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження:

- заборонити перебувати в місці проживання (перебування) із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатись на відстань менше 100 метрів до місця перебування, роботи, інших місць відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись з ним;

- заборонити вести листування, телефонні переговори (переписки) із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців.

Розподіл судових витрат.

На підставі частини третьої статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 259, ст.350-1 - ст.350-6 ЦПК України, статтями 1,3,21,24,26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

У Х В А Л И В:

заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- заборонити перебувати в місці проживання (перебування) із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 .

- заборонити наближатись на відстань менше 100 метрів до місця перебування, роботи, інших місць відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись з ним;

- заборонити вести листування, телефонні переговори (переписки) із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити Білгород-Дністровському РВП ГУНП в Одеській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту судового рішення 14.05.2025.

Суддя Ю.Ф. Волкова