Справа № 127/6666/25
Провадження 2-о/127/104/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко А.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Савчук І.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась адвокат Савчук Інна Василівна в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: квартиру АДРЕСА_1 . Спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_4 відсутні, оскільки чоловіка офіційного в неї не було, а єдиний син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є дочки її єдиного сина ОСОБА_6 , тобто, її онуки - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . 23.01.2025 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка В.Б. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті її бабусі ОСОБА_4 , однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини та не надано доказів факту прийняття спадщини шляхом спільного проживання з померлою за однією адресою. Таким чином, враховуючи, що Заявник є спадкоємцем після смерті бабусі ОСОБА_4 , встановлення факту місця проживання зі Спадкодавцем необхідно для реалізації її прав як спадкоємця. Та оскільки іншим чином, ніж рішенням суду, встановити зазначений факт немає можливості, тому змушена звернутися до суду із цією заявою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву та просила задовольнити її із зазначених у ній підстав. Зазначила, що вона фактично проживала із померлою бабусею ОСОБА_4 , доглядала її, займалась також її похованням.

Представник заявника ОСОБА_9 підтримала заявлені вимоги. Просила задовольнити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечувала щодо задоволення заяви.

Підтвердила, що її сестра ОСОБА_1 фактично проживала разом із померлою бабусею та здійснювала догляд за нею. Пояснила, що вона є спадкоємцем за заповітом. Однак оформити вчасно спадщину не мала змоги, оскільки доглядає новонароджену дитину. Зазначила, що із заявником, яка є її сестрою, перебуває у добрих відносинах та бажає, щоб та займалась оформленням спадкового майна, що залишилось після смерті їх бабусі, на спадщину після смерті бабусі не претендує.

Представник заінтересованої особи Вінницької міської ради не заперечував щодо задоволення заяви.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що вони є сусідами та були знайомі як з ОСОБА_4 так і з заявницею. Підтвердили, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за померлою ОСОБА_4 та проживала разом із нею в її квартирі. Спільно вели господарство, мали спільний бюджет щодо купівлі продуктів харчування, оплати комунальних послуг. ОСОБА_1 організовувала процес поховання ОСОБА_4 та оплатила всі ритуальні послуги.

Суд заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов такого висновку.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.07.2024, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №272 від 17.07.2024 місцем смерті ОСОБА_4 є АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади про зняття з реєстрації місця проживання №28243 від 22.07.2024 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , у зв`язку із смертю особи.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.02.1998 на праві приватної власності ОСОБА_4 належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28.08.1987 ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батько - ОСОБА_5 , матір ОСОБА_13 .

Відповідно до свідоцтва про народження (повторного) серії НОМЕР_3 від 13.05.1985 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матір ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 25.11.20147, виданого Віцдділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького МУЮ у Вінницькій області ОСОБА_12 уклала шлюб із ОСОБА_14 та змінила прізвище на « ОСОБА_15 ».

Таким чином, заявник підтвердила, що вона є онукою ОСОБА_4 .

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 17.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У матеріалах справи наявна довідка від 18.07.2024 про те, що ОСОБА_1 виконала поховання ОСОБА_4 за власний рахунок; обряд із ритуального сервісу та свідоцтво про поховання ОСОБА_4 , що видані також ОСОБА_16 . Отже, заявник підтвердила, що займалась похованням своєї бабусі та оплачувала відповідні послуги.

Відповідно до акту про спільне проживання осіб на день смерті від 25.02.2025 за підписом голови ОСББ Парицької Н.А., громадянка ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_4 проживали разом за адресою:. АДРЕСА_2 .

В матеріалах справи також наявні копія паспорту, витяг із реєстру територіальної громади та копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_17 ). У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є рідною сестрою заявника та онукою померлої ОСОБА_4 .

Відповідно до постанови №18/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.2025 Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. відмовив у прийнятті заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця ОСОБА_1 , оскільки нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, а доказів факту прийняття спадщини шляхом спільного проживання зі спадкодавцем за однією адресою не надано.

Згідно із листом №127/01-16 від 28.03.2025 на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2025 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В.Б. повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 не заводилась.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 3 ч. 2 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 2, 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.

Крім цього, пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 77, 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст. 293 ЦПК України).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішення спору про право.

З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд вважає що заявлені вимоги щодо встановлення факту спільного проживання заявника із померлою ОСОБА_4 є обґрунтованими, доведеними належними та допустимим доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 11, 76, 81, 263-265, 293, 315, 317, 319, 352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть №1959, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 , видане 19.07.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 19 травня 2025 року.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Вінницька міська рада, , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 59.

Суддя В. В. Горбатюк