Унікальний номер справи 360/1794/18
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/9878/2025
Головуючий у суді першої інстанції М. М. Герасименко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

07 травня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання Комар Л. А.

учасники справи

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, постановлену у складі судді Герасименка М. М., в примішенні Бородянського районного суду Київської області,

у с т а н о в и в :

10 серпня 2018 року Бородянським районним судом Київської областівидано судовий наказ № 360/1794/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30% з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви - 08 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Бородянським районним судом Київської області 10 серпня 2018 року у справі № 360/1794/18 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та його скасування.

Заява обгрунтована тим, що є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України), а саме на час винесення судового наказу дитина проживала разом з батьком.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Бородянським районним судом Київської області 10 серпня 2018 року у справі № 360/1794/18 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постановленої судом ухвали, порушення норм процесуального права, невстановлення судом обставин, що мають значення для вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд дійшов помилкового висновку, встановивши факт отримання боржником судового наказу про стягнення аліментів 16.08.2018, оскільки ОСОБА_1 про винесення судом 10.08.2018 судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 стало відомо лише 25.02.2025 після отримання листа від ВДВС Бучанського району ЦМУ МЮ з приводу відкриття виконавчого провадження 23.01.2025 за № НОМЕР_1. Судом не взято до уваги, що у рекомендованному повідомленні про вручення поштового відправлення, адресованному ОСОБА_1 відсутній підпис адресата, а зазначено « ОСОБА_1 », тобто відсутня ідентифікація того, що ОСОБА_1 особисто отримав копію судового наказу від 10.08.2018.

Також звернуто увагу на те, що стягувач, отримавши судовий наказ про стягнення аліментів, не пред`являла його до виконання протягом тривалого часу, що свідчить про відсутність у стягувача необхідності отримувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зокрема без уваги судом залишено умови судового наказу щодо розміру стягнутих з боржника аліментів - 30% усіх видів заробітку, що прямо суперечить закону щодо видачі судових наказів, а саме п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України (в редакції чинній станом на 10.08.2018).

Скажник вказує, що не погоджується із мотивувальною частиною ухвали суду в частині строку отримання боржником судового наказу 16.08.2018, що не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи.

У судовому засіданні апеляційного суду представник заявника (боржника) ОСОБА_1 - адвокат Лещенко Ю. В. підтримав подану апеляційну скаргу, просить задовольнити її з викладених доводів.

Представник заінтересованої особи (стягувача) ОСОБА_2 - адвокат Горбаченко М. О. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на апеляційну скаргу. Ухвалу суду вважає законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга боржника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Бородянським районним судом Київської області 10 серпня 2018 року у справі № 360/1794/18 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що із такою заявою боржник звернувся до суду із пропуском строку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки його зроблено на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та такий висновок у повній мірі відповідає вимогам процесуального права, з огляду на таке.

Згідно з частиною третьоюстатті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першоїстатті 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Так, відповідно достатті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом пунктів4, 5 частини 1статті 161 ЦПК Українисудовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 8ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до частини першоїстатті 423 ЦПК Українирішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Частинами першою та другоюстатті 425 ЦПК Українивстановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 2ст. 424 ЦПК України, з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 172 ЦПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, коли судовий наказ набирає законної сили у день його видачі.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК Українисудовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Судом встановлено, що 10 серпня 2018 року Бородянським районним судом Київської області видано судовий наказ №360/1794/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30% з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви - 08 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст.172 ЦПК України та приймаючи до уваги, що судовий наказ було видано про стягнення аліментів відповідно до п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, то судовий наказ, виданий Бородянським районним судом Київської області 10 серпня 2018 року у справі № 360/1794/18, про перегляд якого за нововиявленими обставинами просить боржник ОСОБА_1 , набрав законної сили у день його видачі, тобто 10.08.2018.

Відтак відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України у даному випадку заява про перегляд судового наказу, виданого Бородянським районним судом Київської області 10 серпня 2018 року у справі № 360/1794/18, за нововиявленими обставинами з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, мала бути подана не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим наказом законної сили, тобто не пізніше 10.08.2021.

Із матеріалів справи вбачається, що копію судового наказу боржник ОСОБА_1 отримав 16.08.2018, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (трекінг 369).

Проте заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного вище судового наказу було подано боржником до суду першої інстанції лише 05 березня 2025 року.

Таким чином, ОСОБА_1 пропустив строк, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, для подання заяви про перегляд судового наказу, виданого Бородянським районним судом Київської області 10 серпня 2018 року у справі № 360/1794/18 за нововиявленими обставинами з підстав, визначених п. 1 ч. 2ст. 423 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що ч. 3 ст. 424 ЦПК України передбачено, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Отже, трирічний строкдля подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другоїстатті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру («Пономарьов проти України», № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Таким чином, ураховуючи ту обставину, що строк, визначений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, відповідно до вимог ч. 3 ст. 424 ЦПК України не може бути поновлений, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Бородянським районним судом Київської області 10 серпня 2018 року у справі № 360/1794/18, який набрав законної сили 10.08.2018.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 січня 2020 року у справі № 2-3923/11, від 30 січня 2020 року у справі № 261/4637/13-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 753/11003/13-ц, від 25 січня 2023 року у справі № 2-1014/98.

У цих справах Верховний Суд вказав, що недотримання умови щодо подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в межах трьох років з дня набрання рішенням законної сили є підставою для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку. Вказаний строк є присічним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи апеляціної скарги про те, що ОСОБА_1 не отримував 16.08.2018 копію судового наказу, виданого Бородянським районним судом Київської області 10 серпня 2018 року у справі № 360/1794/18, а проставлене у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення у графі «розписка в одержанні» прізвище « ОСОБА_1 » не ідентифікує ту обставину, що саме ОСОБА_1 отримав вказане поштове відправлення, колегія суддів оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного. Зазначене є припущенням ОСОБА_1 , що не спростовує факт вручення саме боржнику копії судового наказу 16.08.2018. Зворотне повідомлення містить підписи і проставлене прізвище « ОСОБА_1 ». Заявник не надав суду будь - яких доказів, якіб свідчили про те, що підпис у зворотньому повідомленні і зазначене « ОСОБА_1 » виконано не ним, а іншою особою. Крім того, суд бере до уваги, що судовий наказ направлявся судом саме за місцем проживання заявника, таку саму ж адресу, як місце свого проживання, він зазначає і у заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, а саме АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо визначення розміру аліментів, як підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання спільної дочки у розмірі 30% з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної боржником ухвали суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що порушене (на його думку) право платника аліментів підлягає захисту у порядку ч. 7 ст. 170 ЦПК України, якою передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відтак установивши, що заяву про перегляд судового наказу, виданого Бородянським районним судом Київської області 10 серпня 2018 року у справі № 360/1794/18 за нововиявленими обставинами подано з пропуском трьохрічного строку після набранням ним законної сили, як це передбачено п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у відкритті провадження у справі за заявою боржника про перегляд цього судового наказу за нововиявленими обставинами, оскільки таку заяву подано ОСОБА_1 з пропуском строку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, та такий строк є присічним і поновленню не підлягає.

Таким чином ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності скасування ухвали суду про відмову у відкритті провадження у справі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно дост. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2ст. 141 ЦПК Українисудові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги заявникові не відшкодовуються та покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 16 травня 2025 року.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна