П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Київ

Справа № 358/132/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2986/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Тітова М.Б. 19 серпня 2024 року у м. Богуслав, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

У січні 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №101823756 від 02 листопада 2022 рокув розмірі 22995 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 листопада 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №101823756, відповідно до умов якого відповідачці надано грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 7000 грн, а остання зобов`язалася повернути кредит, плату за кредит, інші платежі.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору.

Разом з тим, відповідач користуючись коштами наданими їй ТОВ «Мілоан» не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання, а саме не вносила платежі, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом.

У зв`язку з відсутністю здійснення платежів, на виконання умов договору, у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 22995 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 7000 грн, заборгованості за відсотками - 15645 грн, заборгованості за комісією - 350 грн.

31 січня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 90-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 за кредитним договором №101823756 від 02 листопада 2022 року.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 19 серпня 2024 року позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за договором № 101823756 від 02 листопада 2022 року у загальному розмірі 22645 грн, яка складається з: 7000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 15645 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2981,97 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що заявлені вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000 грн та за відсотками у розмірі 15645 грн є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи встановлено, що відповідач неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не досліджено питання дотримання ТОВ «Мілоан» виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» щодо інформування споживача про умови кредитування, зазначені у договорі, зокрема про строк кредитування, тип процентної ставки, порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування».

Вказує, що Паспорт споживчого кредиту № 101823756 не може бути належним та допустимим доказом, оскільки в ньому не зазначено дату його отримання споживачем, а також відсутній підпис споживача про ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.

Крім того, вказує, що в анкеті-заяві на кредит № 101823756, було погоджено суму кредиту - 7000 грн., строк кредитування - 15 днів, комісія - 5% одноразово, та процентну ставку - 0,10% за кожен день кредитування. Доказів надання нею згоди на зміну погоджених умов кредитування матеріали справи не містять.

Посилається на те, що вона не мала достатньо часу для вивчення всіх умов кредитного договору та для прийняття свідомого рішення щодо доцільності отримання кредиту на запропонованих умовах.

Зауважує, що суд надав невірну оцінку наданій позивачем копії платіжного доручення № 53597149 від 02 листопада 2022 року, і як наслідок, дійшов до необґрунтованого висновку про те, що дане платіжне доручення підтверджує факт перерахування ТОВ «Мілоан» 02 листопада 2022 року коштів у розмірі 7000 грн на її рахунок. Будь-яке зарахування позики (кредиту) у сумі 7000 грн від ТОВ «Мілоан» на рахунок НОМЕР_1 не надходило.

Також зазначає, що договір укладений у письмовій формі, однак не був підписаний позичальником, а тому він є неукладений.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

В порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що згідно з п. 5.1 Правил надання коштів у позику, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті. Для цього Товариство, розміщує в особистому кабінеті пропозицію заявнику/позичальнику про укладення кредитного договору (оферту). Якщо відповідно до вимог законодавство Товариство зобов`язано до укладення кредитного договору надати заявнику/позичальнику паспорт споживчого кредиту, зазначений паспорт споживчого кредиту надається заявнику/позичальнику у вигляді додатку до оферти/проекту договору, що розміщується в його особистому кабінеті. Приймаючи пропозицію про укладення кредитного договору позичальник підтверджує ознайомлення з інформацією викладеною в паспорті споживчого кредиту. /а.с.6-14/

02 листопада 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 10182375 (індивідуальна частина).

Відповідно до п. 1.1 договору про споживчий кредит № 10182375, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

У п.1.2. договору сторонами визначена сума кредиту у розмірі 7000 грн.

Згідно з п.1.3. договору кредит надається загальним строком на 105 днів з 02 листопада 2022 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 17 листопада 2022 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 15 лютого 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості).

Відповідно до п. 1.4. договору про споживчий кредит № 10182375 позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредиту в рекомендовану дату платежу 17 листопада 2022 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 15 лютого 2023 року (останнього дня строку кредитування).

Згідно з п. 1.5 договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 455 грн в грошовому виразі та 363,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процента ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 19355 грн в грошовому виразі та 960 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 7455 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь період кредитування) складає 26355 грн. Комісія за надання кредиту: 350,00 грн., яка розраховується за ставкою 5 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду визначену у розмірі 105 грн, які нараховуються за ставкою 0,10% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду визначені в розмірі 18900 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

У п. 2.1 договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 516875*27.

Відповідно до п. 5.1 договорупозичальник підтвердив, що: до укладення договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа) розміщеного в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією передбаченою ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті). Ознайомився з усіма його умовами (у т.ч. викладеними у п. 6.3) та Правилами, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану; до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та в Законі України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 6.1. договору кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом направлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (sms) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у sms-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки sms-повідомлення позичальника визначено у Правилах). На договір накладається електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення договору (п. 6.2 договору).

Пунктом 7.1. договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Згідно Графіку платежів за договором про споживчий кредит №101823756 від 02 листопада 2022 року, загальна вартість кредиту складає 26355 грн., з яких: 7000 грн - сума кредиту, 19005 грн - проценти за користування кредитом, 350 грн - комісія за надання кредиту.

Встановлено, що договір про споживчий кредит № 10182375 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W39596. Згідно довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальника (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор - W39596, час відправки ідентифікатора позичальнику - 02.11.2022 14:20:35, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор - НОМЕР_2 . /а.с.16-22,25/

Підтвердженням добровільного укладення відповідачкою даного договору є анкета -заява на кредит № 101823756, яка створена позичальником 30 жовтня 2022 року. /а.с.15/

Додатком до договору також є Паспорт споживчого кредиту №101823756. /а.с.23/

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 7000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 53597149 від 02 листопада 2022 року, випискою по картці НОМЕР_1 , з якої вбачається, що 02 листопада 2022 року о 14:20 год. на картку НОМЕР_1 зарахування коштів проведено LiqPay, переказ з картки на картку від 02 листопада 2022 року, ID платежу , на суму 7000 грн та листом АТ КБ «ПриватБанк» за № 20.1.0.0.0/7-240613/25741 від 18 червня 2024 року, в якому зазначено, що на картку клієнта ОСОБА_1 було здійснено 02 листопада 2022 року зарахування у розмірі 7000, 00 грн. Зарахування коштів проведено через LiqPay від ТОВ «Мілоан». /а.с.24,76,101/

За даними ТОВ «Мілоан» ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 23205 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 7000 грн; прострочена заборгованість процентами становить - 15645 грн; заборгованість за комісією - 350 грн. /а.с.26-27/

31 січня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги №90-МЛ/Т, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит № 10182375 від 02 листопада 2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 та підписано акт прийому-передачі вимог /а.с.28-32,34/

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 90-МЛ/Т від 31 січня 2023 року, сума заборгованості ОСОБА_1 становить 22995 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 7000 грн; прострочена заборгованість процентами становить - 15645 грн; заборгованість за комісією - 350 грн. /а.с.33/

31 січня 2023 року та 06 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було надіслано ОСОБА_1 повідомлення-вимогу від по кредитному договору № 101823756 про погашення кредитної заборгованості. /а.с.36-43/

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 638 та частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статтей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Частиною п'ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами у справі був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі.

В матеріалах справи наявні належні та допустимі доказами на підтвердження обставин укладання між сторонами 02 листопада 2022 року правочину. Без отримання sms-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 не був би укладений. До того ж вказані обставини не є спростованими стороною відповідача.

Вказаний висновок апеляційного суду зроблений з урахуванням правових позицій наведених Верховним Судом у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20.

Отже, враховуючи обставини укладення договору в електронній формі слід дійти висновку, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Зміст кредитного договору вказує на те, що первісним кредитором було дотримано вимоги Закону України «Про споживче кредитування» щодо ознайомлення позичальника з умовами кредитування до підписання договору. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині слід визнати безпідставними.

Обставина видача кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням №53597149 від 02 листопада 2022 року, випискою по рахунку відкритого на ім`я відповідача, а також підтверджено банківською установою, тобто ця обставина підтверджена первинними банківськими документами, що є належними та допустимими доказами. А твердження відповідача про відсутність переказу є безпідставними.

Разом з цим в матеріалах справи відсутні дані про виконання відповідачем, в повному обсязі або частково, взятого на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними. Отже, встановивши, що відповідач прострочила зобов`язання по виконанню умов кредитного договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач має право на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000 грн. Враховуючи, що умови щодо сплати відсотків були погоджені сторонами у договорі, відсотки нараховані у межах строку виконання зобов`язання за договором, до позивача перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення з відповідачки заборгованості по відсотках у розмірі 15645 грн.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є підтвердженими належними доказами у справі, на їх спростування учасниками справи не надано доказів, обраний позивачем спосіб захисту прав відповідає умовам договору та не суперечить вимогам чинного законодавства, а тому задоволення заявлених позовних вимог слід визнати обґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу, що в силу положень ст.ст. 13, 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, та на підставі доказів наявних в матеріалах справи, поданих сторонами в порядку визначеному процесуальним законом.

Виходячи з вимог процесуального закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вказаним положенням стороною відповідача не було надано жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Разом з тим, апеляційна скарга переважно мотивована неповним з`ясуванням судом обставини справи в зв`язку з відсутністю доказів, що виходячи з наведених положень є обов`язком сторін у справі, зокрема відповідача, а повноваження суду стосуються оцінки наданих сторонами доказів.

А отже наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки зібраних у справі доказів, зокрема доказів, поданих позивачем на підтвердження його доводів про наявність укладеного з відповідачем кредитного договору, проте їх не спростовують, на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.

Враховуючи встановлені судом обставини, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

З огляду на відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, в порядку визначеному ст.141 ЦПК України, відсутні і підстави для компенсації відповідачеві понесених нею витрат на стадії апеляційного перегляду справи.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 19 серпня 2024 року в частині задоволених позовних вимог - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач В.В. Соколова

Судді О.В. Желепа

Н.В. Поліщук