Провадження № 2-з/638/85/25
УХВАЛА

Іменем України

30 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: Тимченка А.М.

при секретарі Кондратюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву позивача Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» (AS «RIETUMU BANKA») в особі представника- адвоката Короєда С.О. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» (AS «RIETUMU BANKA») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору про поділ спільного сумісного майна подружжя як фраудаторного правочину та повернення майна у спільну сумісну власність,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» (AS «RIETUMU BANKA») в особі представника- адвоката Короєда С.О., до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору про поділ спільного сумісного майна подружжя як фраудаторного правочину та повернення майна у спільну сумісну власність відповідно до якої позивач просить визнати недійсним укладений між відповідачами договору про поділ спільного сумісного майна подружжя як фраудаторного правочину (за яким дві квартири і транспортний засіб перейшли в особисту приватну власність дружини - відповідача-2, а в особисту приватну власність відповідача- 1 перейшов лише один транспортний засіб, який в подальшому також був переоформлений на відповідача-2), та повернення майна у спільну сумісну власність відповідачів (як подружжя). Позивач вважає, що договір про поділ спільного майна подружжя є фраудаторним правочином, оскільки його було укладено з метою ухилення відповідача-1 (як боржника) від виконання його зобов?язань як поручителя (за договором поруки) і майбутнього рішення суду на користь позивача (як кредитора) та унеможливлення звернення стягнення на майно боржника (відповідача-1) з метою задоволення грошових вимог позивача (як кредитора), які грунтуються рішенні Балтійського міжнародного третейського суду від 31.08.2021 про стягнення солідарно з Oleos Swiss S.A. та ОСОБА_1 заборгованості у сумі 3582521,41 євро на користь Банку (дозвіл на примусове виконання вказаного рішення третейського суду в Україні було надано ухвалою Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року у справі №? 824/235/21).

Предметом вказаного Договору про поділ спільного сумісного майна подружжя є:

- однокімнатна квартира номер АДРЕСА_1 (яка перейшла в особисту приватну власність відповідача-2); - трикімнатна квартира номер АДРЕСА_2 (яка перейшла в особисту приватну власність відповідача-2); - транспортний засіб марки Volvo, тип транспортного засобу: загальний легковий - загальний універсал-В, рік випуску: 2018 рік, модель: ХС 90, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , об?єм двигуна (см. куб.): 1969, колір кузова: Сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_2 (який перейшов в особисту приватну власність відповідача-2). - транспортний засіб марки Mersedes-Benz, тип транспортного засобу: загальний легковий седан-В, рік випуску: 2017 рік, модель: AMG Е43, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , об?єм двигуна (см. куб.): НОМЕР_4 , колір кузова: Сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_5 (який перейшов в особисту приватну власність відповідача-1), щодо яких відповідно до позовних вимог позивач просить відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення у спільну сумісну власність подружжя.

Одночасно із позовом представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на: 1) квартиру номер АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 ; 2) транспортний засіб марки Volvo, тип транспортного засобу: загальний легковий - загальний універсал-В, рік випуску: 2018 рік, модель: ХС 90, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , об?єм двигуна (см. куб.): 1969, колір кузова: Сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_2 ; 3) транспортний засіб марки Mersedes-Benz, тип транспортного засобу: загальний легковий седан-В, рік випуску: 2017 рік, модель: AMG Е43, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6 , об?єм двигуна (см. куб.): НОМЕР_4 , колір кузова: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_7 , який на праві власності належить ОСОБА_1 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позовні вимоги Банку спрямовані на відновлення режиму спільної сумісної власності подружжя на вказане майно, тобто на повернення вказаного майна у спільну сумісну власність подружжя, що дозволить звернути стягнення на частку ОСОБА_1 у спільному майні подружжя з метою погашення його заборгованості перед позивачем (Банком) за рішенням Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року.

Позивач зазначає, що оскільки предметом позову є визнання недійсним договору про поділ спільного сумісного майна подружжя як фраудаторного правочину, у позивача (Банку) є обгрунтовані підстави вважати, що відповідачі ОСОБА_1 , і відповідач ОСОБА_2 (які є подружжям) можуть вчинити дії, спрямовані на відчуження вказаного майна (його приховування), що значно утруднить захист прав та інтересів позивача (Банку), оскільки буде вимагати пред?явлення додаткового позову до нового власника. Тому з метою збереження вказаного майна і забезпечення виконання майбутнього рішення суду позивач вважає за необхідне накладення арешту на вказане майно, зокрема з підстав того, що між сторонами дійсно виник спір та існує загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову. Зазначений вид забезпечення позову (арешт) відповідає позовним вимогам та гарантуватиме реальне виконання майбутнього рішення суду про визнання недійсним договору про поділ спільного сумісного майна подружжя, адже визнання судом недійсним вказаного договору відновить режим спільної сумісної власності подружжя і дозволить позивачу (Банку) звернути стягнення на частку в цьому майні, яка належить відповідачу-1 (як боржнику). При цьому, такий вид забезпечення позову не буде порушувати права теперішнього власника (відповідача-2), адже зазначений вид забезпечення позову не передбачає обмеження права користування.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року у справі № 824/235/21 заяву позивача задоволено у повному обсязі, вирішено визнати та надати дозвіл на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року по справі № С-1107/110621 за позовом Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» до Oleos Swiss S.A. та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 3582521,41 євро. Постановою Верховного Суду від 08 червня 2023 року апеляційні скарги боржника і поручителя залишені без задоволення, а ухвала Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року у справі № 824/235/21 без змін.

Згідно з пунктом 5 «Особливі умови» Договору поруки, ОСОБА_1 не має права без попередньої письмової згоди Банку відчужувати власне нерухоме майно третім особам; укладати угоди, в яких передбачено безоплатне розділення з третіми особами, будь-яке відчуження та/або дарування своїх грошових коштів, та/або іншого майна.

17.05.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про поділ спільного сумісного майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської облалсті Жамойдою Г.М. за реєстровим № 496.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.10.2024 року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

Встановлено, що транспортний засіб марки Volvo, тип транспортного засобу: загальний легковий - загальний універсал-В, рік випуску: 2018 рік, модель: ХС 90, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , об?єм двигуна (см. куб.): 1969, колір кузова: Сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_2 ; транспортний засіб марки Mersedes-Benz, тип транспортного засобу: загальний легковий седан-В, рік випуску: 2017 рік, модель: AMG Е43, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6 , об?єм двигуна (см. куб.): 2696, колір кузова: Сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_7 , на праві власності належить ОСОБА_1 .

Таким чином, предметом спору є транспортний засіб марки Volvo, тип транспортного засобу: загальний легковий - загальний універсал-В, рік випуску: 2018 рік, модель: ХС 90, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , об?єм двигуна (см. куб.): 1969, колір кузова: Сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_2 ; 3) транспортний засіб марки Mersedes-Benz, тип транспортного засобу: загальний легковий седан-В, рік випуску: 2017 рік, модель: AMG Е43, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6 , об?єм двигуна (см. куб.): НОМЕР_4 , колір кузова: Сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_7 , який на праві власності належить ОСОБА_1 ; квартириа АДРЕСА_1 що на праві власності належить ОСОБА_3 , які в свою чергу були предсетом договору про поділ спільного сумісного майна подружжя від 17.05.2021 року, укладений між , який просить визнати недійсним позивач.

В постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Рішенням від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд наголошує на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (див. рішення у справі Брумареску, п. 78).

В заяві про забезпечення позову представник позивача посилався на існування ризику подальшого ускладнення чи унеможливлення виконання рішення. Дані ризики обґрунтовані тим, що відповідачі можуть вчинити дії, спрямовані на відчуження квартири та транспортних засобів, що значно утруднить захист прав та інтересів позивача, оскільки буде вимагати пред`явлення додаткового позову до нового власника.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, тому для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Зважаючи на те, що між сторонами дійсно виник спір, з урахуванням підстав та змісту позову, та наявності загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову, позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири.

Заборона на відчуження майна, а саме квартири та транспортних засобів, щодо яких між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності, зважаючи на що, з урахуванням встановлених обставин, заборона на відчуження майна є виправданою, а рішення про заборону на відчуження є таким, що підтримує "справедливу рівновагу" між загальним інтересом відповідачів по справі та захистом прав позивача.

Крім того, позивачем не заявлено позовних вимог про визначення права власності на спірне майно, а також не порушується питання про його передачу у власність інших осіб.

З урахуванням встановлених та зазначених вище обставин, доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, судом встановлено, що між сторонами по справі дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову. З урахуванням встановленого обсягу позовних вимог, суд дійшов висновку щодо співмірності такого виду забезпечення позову як заборона відчуження із заявленими позовними вимогами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року по цивільній справі № 381/4019/18 визначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Позовна заява містить відповідне обґрунтування заявлених позовних вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази, а наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору.

Задовольняючи заву про забезпечення позову, суд враховує співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Оскільки предметом спору є майно, загальна вартість якого становить 13662519, грн. 00 коп., вбачається, що забезпечення позову шляхом заборони його відчуження, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а відтак незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову шляхом заборони відчуження майна не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки майно фактично перебуває у володінні власника, та виникає лише перешкода у вільному розпорядженні цим майном.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2021 року по цивільній справі № 643/12369/19.

Також суд вважає недоцільним застосування зустрічного забезпечення, зважаючи на те, що забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири та транспортних засобів не впливає на матеріальний стан відповідача та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування.

Застосовувати заходи зустрічного забезпечення суд не вважає за необхідне у зв`язку із відсутністю відомостей про те, що забезпечення позову спричинить збитки для відповідача.

Висновки щодо забезпечення позову шляхом заборони відчуження ґрунтуються на засадах справедливості, добросовісності і розумності та відповідають положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку щодо наявності достатніх правових підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» (AS «RIETUMU BANKA») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування як фраудаторного правочину та повернення нерухомого майна боржнику задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» (AS «RIETUMU BANKA»), Єдиний реєстраційний номер відомостей Реєстру підприємств Латвійської Республіки: 7, місцезнаходження: Латвійська Республіка, м. Рига, вулиця Весетас, 7, LV-1013, до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 ) про визнання недійсним договору про поділ спільного сумісного майна подружжя як фраудаторного правочину та повернення майна у спільну сумісну власність у цивільній справі № 638/23599/24 шляхом накладення заборони на відчуження у будь-який спосіб та на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо рухомого та нерухомого майна, а саме:

1) квартири номер АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 ;

2) транспортного засобу марки Volvo, тип транспортного засобу: загальний легковий - загальний універсал-В, рік випуску: 2018 рік, модель: ХС 90, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , об?єм двигуна (см. куб.): 1969, колір кузова: Сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_2 ;

3) транспортного засобу марки Mersedes-Benz, тип транспортного засобу: загальний легковий седан-В, рік випуску: 2017 рік, модель: AMG Е43, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6 , об?єм двигуна (см. куб.): НОМЕР_4 , колір кузова: Сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_7 , який на праві власності належить ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий А.М.Тимченко