Справа № 564/376/25
Костопільський районний суд Рівненської області
в складі судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Зберун К.Ф.
представника позивача адвоката Панчелюги К.М. (дистанційно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, служба у справах дітей Головинської сільської ради Рівненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у період 2007 - 2019 років із відповідачем перебувала у шлюбі, мають троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до рішення Рівненського районного суду Рінвенської області від 18.11.2019 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано.
За час перебування в шлюбі відповідач зловживав спиртним, у присутності малолітніх дітей влаштовував сварки та різного роду конфлікти, не займався їх вихованням та утриманням, чинив домашнє насильство.
Після розірвання шлюбу вона з дітьми стала проживати окремо та відповідач свідомо самоусунувся від виховання дітей, жодної участі в їх житті не приймає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, стан здоров`я, не цікавиться їх навчанням, не забезпечує матеріально, аліменти не сплачує, дітей не відвідує та не спілкується з ними.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. При цьому пояснила, що за час спільного проживання відповідач на грунті зловживання алкоголем неодноразово вчиняв відносно неї домашнє насильство у присутності дітей, ображав, погрожував, бив. Діти його бояться та втратили з ним емоційний зв`язок. Близько двох років відповідач дітей не відвідував, з ними не спілкувався, ніякої участі в їх житті не приймав, матеріальної допомоги на їх утримання не надавав.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав.
Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Клеванської селищної ради та Служби у справах дітей Головинської сільської ради Рівненської області у судове засідання не з`явилися, просили розгляд справи здійснювати у їх відсутності.
Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши думку неповнолітньої ОСОБА_3 та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що у період 2007 - 2019 років сторони перебували у шлюбі, мають троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У свідоцтвах про народження неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матір`ю вказана ОСОБА_6 , позивач у справі, батьком - ОСОБА_2 , відповідач у справі.
Також встановлено, що відповідач 25.10.2018 року та 30.10.2018 року притягувався до адімністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства щодо позивача.
03.03.2023 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 та змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_7 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.03.2023 р.).
Відповідно до ч. 1 - ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.
Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.
Із довідки Клеванської селищної ради № 0137/09-01/24 від 14.01.2025 р. вбачається, що неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 , її чоловіком ОСОБА_7 у с. Углище Рівненського району та перебувають на її утриманні.
Із характеристик Опорного закладу «Жобринський ліцей» Клеванської селищної ради вбачається, що неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 навчаються у вказаному навчальному закладі, активну участь у їх вихованні та навчанні приймає матір та вітчим. Батько жодного разу навчальний заклад не відвідував, успіхами дітей не цікавився.
Судом встановлено, що більше п`яти років діти проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач близько двох років їх не відвідував, з ними не спілкувався, не цікавився станом їх здоров`я, навчанням, духовним розвитком, оптребами, матеріально не забезпечував.
У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що відповідач ОСОБА_2 свідомо, з власної ініціативи, самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.
Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав.
Малолітня ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що з батьком ОСОБА_2 не спілкується близько двох років та не має такого бажання. За час проживання в сім`ї батько зловживав спиртним, ображав матір, не піклувався про дітей, не цікавився їх потребами.
Із висновків органу опіки та піклування - служби у справах дітей Клеванської селищної ради № 73 від 24.04.2025р., Головинської сільської ради Рівненської області від 29.04.2025 р. вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не цікавиться їх навчанням. Дітей не відвідує та не спілкується з ними, матеріально не забезпечує. Вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином встановлено, що відповідач свідомо систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей.
Така поведінка відповідача свідчить про нехтування ним своїми батьківськими обов`язками та змінити її неможливо.
Винна поведінка відповідача порушує законні права та інтереси дітей на гармонійний духовний розвиток та виховання.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року, справа № 520/8264/19, висловлено правову позицію, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Оскільки відповідач фактично з 2019 року належним чином не виконував свої батьківські обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей суд вважає, що є правильним застосування до нього крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав.
При розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 без поважних причин, залишивши їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав сплатила судовий збір 968 грн. 96 коп., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені витрати зі сплати судового збору у вказаному розмірі.
На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, 166 Сімейного Кодексу України, ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 10 - 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280 - 282 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, служба у справах дітей Головинської сільської ради Рівненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Звіздівка Костопільського району Рівненської області батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.
Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 16 травня 2025 року

Суддя: Р. М. Снітчук