Справа№938/592/25
Провадження № 2-о/938/47/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ласкурійчук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу

за заявою: ОСОБА_1 ,

за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 ,

про видачу обмежувального припису,

за участю:

від заявника: не з`явився;

від заінтересованої особи: не з`явився;

Обставини справи.

13 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , із заявою про видачу обмежувального припису відносно свого чоловіка.

Ухвалою Верховинського районного суду від 13.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 15.05.2025.

В судове засідання 15.05.2025 з`явилася заявник.

Заінтересована особа, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. ОСОБА_1 повідомлявся про дату та час судового засідання, шляхом направлення на його мобільний номер телефону НОМЕР_1 SMS-повідомлення, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

У зв`язку з неявкою заінтересованої особи у судове засідання та у зв`язку із знеструмленням електромережі суду, внаслідок чого не вдалося завершити судове засідання (акт №6/25), з метою об`єктивного розгляду справи та реалізації прав сторін у судовому засіданні, судове засідання було відкладено на 20.05.2025.

В судове засідання 20.05.2025 учасники судового розгляду не з`явилися. Заявник, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі (Вх.№ 2803/25). Вимоги за заявою підтримала, просила її задовольнити. Також просила долучити до заяви про видачу обмежувального припису докази.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Крім того, при спробі секретаря судових засідань Ласкурійчук С.І. вручити заінтересованій особі ОСОБА_2 , який 19.05.2025 прибув до Верховинського районного суду для участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, судової повістки про виклик до суду на 20.05.2025 о 16:00год для участі в розгляді справи №938/592/25, копії ухвали про відкриття провадження від 13.05.2025 та копії заяви, ОСОБА_2 відмовився від їх одержання, про що свідчить доповідна секретаря Ласкурійчук С.І. від 19.05.2025.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.1 ст.350-5 ЦПК України вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Правова позиція заявника

Заявниця обґрунтовуючи вимоги заяви про видачу обмежувального припису відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , посилається на те, що вона з 12.10.2013 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким у них народилося двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Більше двох років їхнє сімейне життя не ладиться і постійно погіршується. Починаючи з січня 2023 року, шлюбні відносини фактично припинено. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На фоні постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка ОСОБА_2 почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати їй та її рідним фізичною розправою, а також відібранням в неї дітей. Вона зазнає постійного психологічного тиску з боку ОСОБА_2 , також останній матеріально не забезпечує її і їхніх дітей, через що виникли матеріальні труднощі і боргові зобов`язання, ним не створено необхідних умов для нормального життя, а також він не приділяє належної уваги їй та дітям. Головною причиною його поведінки є те, що він систематично зловживає спиртними напоями і на грунті сп`яніння вчиняє постійні скандали, безпідставні ревнощі веде неправильний спосіб життя, що впливає як на неї і на дітей. На її адресу та членів її родини постійно надходять погрози фізичною розправою, як в телефонних розмовах так і в текстових повідомленнях.

Також ОСОБА_2 неодноразово застосовував до неї домашнє насильство психологічного характеру та вперше 06.01.2023 з вищевикладених підстав вона звернулася до Верховинського РВП та на нього було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановою Верховинського районного суду його було притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Однак після притягнення до адміністративної відповідальності та постановки його на профілактичний облік як «сімейний кривдник», поведінка ОСОБА_2 майже не змінилася. Вона їхала з ним на лікування від алкоголізму і після проходження медичного лікування певний час він не зловживав спиртним, однак в подальшому знову став зловживати спиртними напоями і вести себе негативно, протиправно, продовжував вчиняти сімейні сварки та конфлікти.

28.04.2025 в нічний час ОСОБА_2 вкотре перебуваючи дома за їхнім місцем проживання в нетверезому стані вчинив відносно неї та малолітнього сина, домашнє психологічне насильство, в результаті чого вона змушена була звернутися за захистом і допомогою до Верховинського РВП, де на нього було складено адміністративні протоколи за ч.1 ст. 173-2, ч.2 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника терміном на 3 (три) доби із встановленими заборонами. Зокрема, йому необхідно було залишити місце проживання (перебування) з нею, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування), заборона в будь-який спосіб контактувати з нею та дитиною. Однак, ОСОБА_2 не виконав встановлених заборон, він продовжував перебувати вдома за їх спільним місцем проживання, спілкувався з нею та ночував в спільній житловій кімнаті. А тому, 01.05.2025 відносно нього було складено адміністративний протокол за ч.2 ст. 173-8 КУпАП. Вказані адміністративні справи на даний час знаходяться на розгляді у Верховинському районному суді і судовий розгляд справ призначений на 27.05.2025. Однак в усному порядку ОСОБА_2 говорить їй про те, що він не боїться передбаченої законодавством відповідальності та свідомо не бажає і не стає на шлях виправлення і зміни своєї поведінки. Тому розуміючи і усвідомлюючи, що він не бажає змінювати свою поведінку і спосіб життя, вона не бажає із вказаною особою мати сімейні стосунки, а тому не хоче щоб він проживав за її адресою в житловому будинку її батьків, які хворіють і його поведінка на них негативно впливає. Також, нею подано до Верховинського районного суду позов про розірвання шлюбу.

Вважає, що вона є особою, яка постраждала від домашнього насильства, тому змушена звернутися до суду про видачу обмежувального припису та просить: видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на 50 м до місця проживання (перебування), за адресою: АДРЕСА_1 , роботи, інших місць частого відвідування, ОСОБА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати, ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонних переговорів, СМС-переписок з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В судовому засіданні заявник додатково зазначила, що перебуває з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилося двоє дітей, яким на даний час 9 і 8 років. Вони всі проживають в будинку її батьків за однією адресою в АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_2 зареєстрований у своїх батьків у с.Мариничі, Путильського району Чернівецької області. Чоловік постійно вживає алкоголь та вчиняє домашнє насильство в стані алкогольного сп`яніння. Вони разом з дітьми проживають в одній кімнаті житлового будинку, можливості проживання в роздільних кімнатах, у них немає. Раніше, три роки тому вона намагалася розірвати шлюб, однак ОСОБА_2 погодився на лікування від алкогольної залежності і вони примирилися. Однак після лікування він продовжив вживати алкоголь та постійно вчиняє домашнє насильство.

Правова позиція заінтересованої особи

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , своєї позиції щодо заявлених вимог про видачу щодо нього обмежувального припису не висловив.

Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , як особа, яка постраждала від домашнього насильства.

З свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 від 05.10.1987 вбачається, що ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Білоберізка, Верховинського району Івано-Франківська області і її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.34).

З свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_3 від 12.10.2013 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у Хороцівській сільській раді Верховинського району Івано-Франківської області 12.10.2013 зареєстрували шлюб, актовий запис №7. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.8).

З паспорта серії НОМЕР_4 виданого Верховинським РСУДМС України в Івано-Франківській області 26.11.2013 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

З паспорта серії НОМЕР_5 виданого Путильським РВУМВС України в Чернівецькій області 13.10.2004 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6-7).

З постанови Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 19.10.2017 вбачається, що ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 годин. Зокрема суддею було встановлено, що ОСОБА_2 , 01.09.2017 о 16 год 00 хв, за місцем фактичного проживання в с Барвінково Верховинського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сімейний конфлікт з своєю дружиною ОСОБА_1 , під час якого висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою (а.с.38).

З постанови Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 06.02.2023 вбачається, що ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Зокрема суддею було встановлено, що 06.01.2023 року о 16.00 год. в с.Барвінків, Верховинського району перебуваючи за місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру в сім`ї відносно дружини ОСОБА_1 , а саме ображав нецензурними словами, голосно кричав, принижував честь та гідність, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої (а.с.37).

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ №437108 від 11.01.2023 вбачається, що 06.01.2023 року о 16.00 год. в с.Барвінків, Верховинського району перебуваючи за місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру в сім`ї відносно дружини ОСОБА_1 , а саме ображав нецензурними словами, голосно кричав, принижував честь та гідність, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.9).

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №254118 від 29.04.2025 вбачається, що 28.04.2025 року о 01.00 год. в с.Барвінково, Верховинського району перебуваючи за місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру в сім`ї відносно сина ОСОБА_3 , а саме голосно кричав, ображав нецензурними словами, а також син став свідком домашнього насильства відносно матері, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП (а.с.11).

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №254105 від 29.04.2025 вбачається, що 28.04.2025 року о 01.00 год. в с.Барвінково, Верховинського району перебуваючи за місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру в сім`ї відносно дружини ОСОБА_1 , а саме ображав нецензурними словами, голосно кричав, принижував честь і гідність, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.12).

З термінового заборонного припису стосовно кривдника, серія АА №640287 від 29.04.2025 вбачається, що такий складено відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства 28.04.2025 року о 01.00 год. в с.Барвінково, Верховинського району перебуваючи за місцем проживання в нетверезому стані, а саме домашнього психологічного насильства в сім`ї відносно дружини ОСОБА_1 , сина ОСОБА_3 . До кривдника застосовано термінові заборонні приписи у вигляді: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. ТЗП винесено строком на 3 доби з 13.00год 29.04.2025 по 13.00год 02.05.2025, про що ОСОБА_2 розписався (а.с.10).

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №254119 від 01.05.2025 вбачається, що 01.05.2025 року о 12.20 год. в с.Барвінково Верховинського району, ОСОБА_2 відносно якого 29.05.2025 було винесено ТЗП, не виконав всіх встановлених вимог ТЗП, а саме не залишив місце проживання постраждалої особи, контактування з постраждалою особою, заборони на вхід та перебування з постраждалою особою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-8 КУпАП (а.с.13).

З довідки Верховинського районного суду від 19.05.2025 №01-30/1/25/25 вбачається, що в провадженні Верховинського районного суду Івано-Франківської області дійсно перебувають справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 254105 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 254118 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, а також за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 254119 за ч.2 ст.173-8 КУпАП, в яких ОСОБА_1 являється потерпілою.

Справи зареєстровані за № 938/574/25, провадження №3/938/397/25 (ч.1 ст.173-2 КУпАП), за №938/575/25, провадження №3/938/398/25 (ч.2 ст.173-2 КУпАП), за №938/576/25, провадження №3/938/399/25 (ч.2 ст.173-8 КУпАП).

Автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Чекан Н.М. Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП вищевказані матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП (справа №938/574/25, провадження №3/938/397/25), за ч.2 ст.173-2 КУпАП (справа №938/575/25, провадження №3/938/398/25), а також за ч.2 ст.173- 8 КУпАП (справа №938/576/25, провадження №3/938/399/25) об`єднані в одне та присвоєно номер справи №938/574/25, провадження №3/938/397/25. Розгляд справи призначено на 27.05.2025 о 11 год. 00 хв (а.с.36).

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2025, шлюб зареєстрований 12.10.2013 року Хороцівською сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис №7, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвано. Рішення суду не набрало законної сили (а.с.40).

З виписки з по господарської книги, виданої Білоберізькою сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області 15.05.2025 №212 вбачається, що згідно запису по господарської книги №1 по господарського обліку 01-0102-1 житловий будинок побудований 1968 року, загальна площа 70м.кв., жила площа 40м.кв. належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дані будівлі розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.35).

Оцінка суду.

Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник вказує, що ОСОБА_2 відносно неї вчиняє, як психологічне, так і фізичне домашнє насильство, у зв`язку з чим остання потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Главою 13 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником - у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Даний Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства.

Як наголошено у пунктах 3,6,7,8 ч.1 ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно п.п.14 та 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

У порядку визначному ч.1 та 2ст.26 цього Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно ч.3 ст.26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.4 ст.26 Закону).

Отже, за своєю правовою природою обмежувальний припис не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію та направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб з огляду на наявність ризиків такого насильства, передбачених законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19.

У п.9 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитися за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників й умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Зважаючи на вищенаведене, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суд під час вирішення такої заяви має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів сторін тощо.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року по справі №756/2072/18.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2020 року в справі №754/11171/19 вказано, що «відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом №2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

У відповідності до ст.411 ЦПК України правові позиції Верховного Суду є обов`язковими для суду першої інстанції. Частина 4 ст.263 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічне твердження закріплене і в ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст.77-80 ЦПК України характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування

З матеріалів справи вбачається, що заявник та заінтересована особа перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Верховинського районного суду від 19.05.2025, однак рішення суду ще не набрало законної сили. Від шлюбу у них народилося двоє дітей.

Також у судовому засіданні встановлено, що між заявником та заінтересованою особою склались та існують неприязні відносини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася у правоохоронні органи, а саме: до Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області щодо неправомірних дій її чоловіка ОСОБА_2 який вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство, чинить моральний та психологічний тиск, нецензурно виражається у її сторону та сторону малолітнього сина, погрожує фізичною розправою.

Постановами Верховинського районного суду від 19.10.2017, від 06.02.202, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.173-2 КпАП України. Зокрема постановами було встановлено, що ОСОБА_2 , 01.09.2017 о 16 год 00 хв, за місцем фактичного проживання в с Барвінково Верховинського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сімейний конфлікт з своєю дружиною ОСОБА_1 , під час якого висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Також, 06.01.2023 року о 16.00 год. в с.Барвінків Верховинського району перебуваючи за місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру в сім`ї відносно дружини ОСОБА_1 , а саме ображав нецензурними словами, голосно кричав, принижував честь та гідність, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

При цьому встановлено, що відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 у зв`язку із скоєнням ним 28.04.2025 року о 01.00 год. в с.Барвінково Верховинського району за місцем проживання в нетверезому стані домашнього психологічного насильства в сім`ї відносно дружини ОСОБА_1 та сина ОСОБА_3 , було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №640287 від 29.04.2025. До кривдника застосовано термінові заборонний припис у вигляді: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. ТЗП винесено строком на 3 доби з 13.00год 29.04.2025 по 13.00год 02.05.2025. Однак, ОСОБА_2 вимоги встановленого тимчасового заборонного припису не виконав, за що на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД №254119 від 01.05.2025 за ч.2 ст.173-8 КУпАП.

Відповідно до довідки Верховинського районного суду від 19.05.2025 №01-30/1/25/25, в провадженні Верховинського районного суду Івано-Франківської області перебувають матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення №938/574/25 (провадження №3/938/397/25) відносно ОСОБА_2 за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП - протокол серії ВАД №254105, адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП протокол серії ВАД №254118, а також адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП - протокол серії ВАД №254119, в яких заявник ОСОБА_1 являється потерпілою особою.

Також судом встановлено, а саме з виписки з погосподарської книги Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області 15.05.2025 №212, що житловий будинок, за адресою АДРЕСА_1 в якому проживає заінтересована особа ОСОБА_2 належить батькові заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заявник в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_2 проживає в житловому будинку її батьків, а зареєстрований в будинку своїх батьків за адресою АДРЕСА_2 , що також вбачається з паспорта ОСОБА_2 .

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо заявника, а тому є висока вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 .

При цьому, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника, жодних доказів заінтересованою особою подано не було, а відповідно існування інших обставин, а ні ж зазначені в заяві, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Разом з тим, суд, приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 та видачу обмежувального припису, відмовивши при цьому в частині вимог заявниці щодо заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань 50 метрів до місця роботи ОСОБА_1 , враховуючи, що остання не надала жодних доказів про те, що вона працює та де саме, а також в частині вимог щодо заборони наближатися на відстань 50 метрів до інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , оскільки заявницею не конкретизовано такі.

При цьому, надавши оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішивши питання про дотримання прав та інтересів сторін суд вважає, що строк обмежувального припису слід визначити три місяці.

Судові витрати.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.350-5 ЦПК України, суд відносить їх на рахунок держави.

Керуючись статтями 76-81, 247, 259, 263-265, 268, 293, 294, 350-1, 350-5, 350-6, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким визначити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 на строк 3 місяці з заборонами щодо:

- перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання (перебування) з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- ведення листування, телефонних переговорів, SMS- або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Про видачу обмежувального припису повідомити Верховинське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Білоберізької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Роман ДЖУС