Справа № 161/3489/25
Провадження № 2/161/2052/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 травня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Корнійчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29.05.2015 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що 29.09.2018 року Луцьким міськрайонний судом Волинської області по цивільній справі № 161/14625/18 було видано судовий наказ, відповідно до якого визначено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.09.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що дитина наразі проживає із нею, відповідач не сплачував аліменти, а з огляду на те, що дитина росте, її потреби постійно збільшуються, що вимагає відповідного матеріального забезпечення. Дитина відвідує позашкільні заняття та гуртки, що потребує додаткових фінансових витрат, зокрема на оплату занять, придбання необхідних матеріалів, форми, поїздки на змагання та конкурси. Крім того, ОСОБА_3 має проблеми із зором, що вимагає постійного медичного спостереження та додаткових фінансових витрат.

На підставі наведеного, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.09.2018 року у справі № 161/14625/18 року та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.

За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що 29.05.2015 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, однак, заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2019 року шлюб між ними було розірвано (а.с.12-13).

В шлюбі народилася одна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.09.2018 року у справі № 161/14625/18, визначено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.09.2018 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.14).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не отримувала аліменти від ОСОБА_2 в період з 01.11.2019 року по 30.04.2019 року згідно судового наказу № 161/14625/18, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.04.2019 року відповідача як боржника було оголошено в розшук (а.с.16-17).

Судом встановлено, що позивач самостійно несе фінансовий тягар по утриманню неповнолітнього сина, оплачує його гуртки, позашкільні заняття, купує все необхідне та достатнє для його забезпечення, що підтверджується відповідними квитанціями, що містяться в матеріалах справи (а.с.18-50,56).

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд вважає доведеним, що у зв`язку з збільшенням потреб та розвитку дитини, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини, а тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо зміни способу стягнення аліментів є обґрунтованими.

Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей тощо.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який відповідно до закону складає з 1 січня 2025 року для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумівна дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.09.2018 року у справі № 161/14625/18.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_1 - аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумівна дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 05 травня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк