БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/1054/14-ц провадження № 4-с/361/21/24
У Х В А Л А

«01» квітня 2025 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни, учасник справи: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Єзерської А.М., в якій просить: - визнати неправомірними дії головного державного виконавця Єзерської А.М. при обрахуванні заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 жовтня 2020 року та станом на 01 листопада

2021 року для винесення постанови про накладення штрафу від 21 жовтня 2020 року у розмірі

- 63 653 грн. 04 коп. та постанови про накладення штрафу від 01 листопада 2021 року у розмірі

- 23 004 грн. 85 коп.; скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 жовтня 2020 року у розмірі - 212 176 грн. 80 коп. та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 листопада 2021 року у розмірі - 115 242 грн. 70 коп., як недійсні; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Єзерської А.М. про накладення штрафу від 21 жовтня 2020 року у розмірі 30% на боржника ОСОБА_1 за наявності заборгованості зі сплати аліментів від суми заборгованості на користь стягувача ОСОБА_2 у розмірі - 63 653 грн. 04 коп.; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Єзерської А.М. про накладення штрафу від 01 листопада 2021 року у розмірі 20% на боржника ОСОБА_1 за наявності заборгованості зі сплати аліментів від суми заборгованості на користь стягувача ОСОБА_2 у розмірі 23 004 грн. 85 коп.; зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Єзерську А.М. усунути порушення шляхом здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 жовтня 2020 року та станом на 01 листопада 2021 року відповідно до наведених змін у боржника.

Скарга обґрунтована тим, що з вересня 2005 року по грудень 2010 року заявник проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_4 ), що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2014 року у справі № 755/29519/14-ц, яким встановлено проживання однією сім`єю ОСОБА_1 у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 за період з вересня 2005 року по грудень 2010 року, як подружжя і визнано спільною сумісною власністю подружжя/частину квартири АДРЕСА_1 .

З 2010 року і по даний час, заявник перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , від спільного проживання з якою має двох синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У 2006-2007 роках заявник мав особисті відносини з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала у місті Броварах Київської області, за час яких, у них народилося двоє дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У 2010 році за певної домовленості між заявником та ОСОБА_2 проведено визнання батьківства ОСОБА_1 та відповідно перереєстровано свідоцтва про народження дітей, в яких було змінено прізвище дітей з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 .

У 2012 році ОСОБА_2 отримала у позику у заявника 10 000 Євро, які не повернула у визначений час, у зв`язку з цим на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/1413/13-ц від 04 квітня 2013 року, вказану суму грошових коштів примусово стягнуто із ОСОБА_2 на користь заявника. Вказане рішення суду ОСОБА_2 не виконувала протягом п`яти років.

13 листопада 2014 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 лютого 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

29 січня 2015 року виданий виконавчий лист № 361/1054/2014-ц, на підставі якого у Дніпровському ВДВС м. Києва знаходиться на виконанні ВП № 46703847 з примусового виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада

2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_13 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 лютого 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

У зв`язку з важкими життєвими обставинами, з серпня 2018 року заявник стоїть на обліку в Управлінні соціального захисту населення Дніпровського району м. Києва по догляду за інвалідом, хворою (лежачою) матір?ю ОСОБА_15 , 1949 року народження і отримує компенсаційні виплати по догляду.

Протягом 2018-2020 років компенсаційні виплати становили мізерні суми, розмір яких складав біля 200 грн. на місяць.

З причини цілодобового догляду за хворою людиною, заявник не має можливості влаштуватися на роботу на повний робочий день або на половину ставки. За таких обставин у заявника виникла заборгованість по аліментах перед стягувачем ОСОБА_2 .

З причини погіршення стану здоров`я матері заявника, на початку липня 2020 року він разом із сім`єю переїхав проживати у Чернігівську область, селище Нове, відповідно до чого,

07 липня 2020 року, у законному порядку проведено зміну його місця реєстрації на АДРЕСА_2 .

10 липня 2020 року, дружина заявника, як представник за довіреністю особисто подала до Дніпровського відділу державної виконавчої служби заяву з копією паспорту нового місця реєстрації заявника у Чернігівській області.

Станом на 10 липня 2020 року, відповідно до епідеміологічної ситуації щодо Covid, відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 405/6 від 17 березня 2020 року, особистий прийом громадян Дніпровським відділом державної виконавчої служби не проводився і потрапити до канцелярії було не можливо, тому всі документи від громадян приймалися за допомогою скриньки на першому поверсі навпроти охорони за адресою: АДРЕСА_3 .

10 липня 2020 року, дружину заявника, як офіційного представника за довіреністю не допустили до приміщення ВДВС Дніпровського району м. Києва, при вході на охороні її запевнили, що вся кореспонденція яка подана відвідувачами через скриньку, обов`язково отримується і дійде до виконавчої служби.

Починаючи з липня 2020 року, заявник почав сплачувати аліменти на дітей за допомогою банківського рахунку його дружини, оскільки всі його рахунки арештовані виконавчою службою відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у розмірі 1/3 частини від середньої заробітної плати по Чернігівському регіону, а саме 3 200 грн. 00 коп. на місяць.

3 2022 року заявник вже сплачував по 4 000 грн. 00 коп. в місяць, відповідно до збільшення середньої заробітної плати у Чернігівському регіоні.

Протягом 2020-2021 років на прийом до державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві було неможливо потрапити з причини епідеміологічної ситуації щодо Covid, та відповідного наказу Міністерства юстиції України № 405/6 від 17 березня 2020 року.

24 лютого 2022 року з початком повномасштабного вторгнення, заявник разом зі своєю сім`єю переїхав на захід України, з урахування бензинової кризи, припинення пасажирських перевезень та відсутності власного авто, заявник не мав можливості відвідати Дніпровський відділ державної виконавчої служби, тому 28 червня 2023 року, як тільки з`явилася можливість, дружина заявника звернулася із заявою до Дніпровського відділу державної виконавчої служби з питань ознайомлення з документами виконавчого провадження № 46703847.

19 липня 2023 року дружина заявника в четвертий раз прибула до Дніпровського відділу державної виконавчої служби для ознайомлення з матеріалами ВП № 46703847, головний державний виконавець Єзерська А.М. вже перебувала на робочому місці і надала їй всі матеріали даного виконавчого провадження для ознайомлення в повному обсязі. Під час ознайомлення з матеріалами ВП № 46703847, представником боржника Берещук В.В. встановлено, що 21 жовтня 2020 року та 01 листопада 2021 року головний державний виконавець Єзерська А.М. винесла постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у розмірі - 63 653 грн. 04 коп., та у розмірі - 23 004 грн. 85 коп.

Оскаржувані постанови на адресу боржника ОСОБА_1 не надсилалися. У матеріалах ВП № 46703847 відсутні будь-які докази надсилання цих постанов, не зважаючи на те, що головному державному виконавцю Єзерській А.М. були відомі всі поштові адреси боржника та його представника. Головний державний виконавець Єзерська А.М. проігнорувала вимоги Інструкції з організації примусового виконання рішень і встановлені відомості Деснянським РВДВС м. Києва про місце реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , про що зазначено у постанові про передачу ВП № 46703847 Деснянським РВДВС м. Києва від 16 січня 2019 року, а також умисно приховала відому їй інформацію стосовно поштової адреси боржника та його представника.

Таким чином, лише 19 липня 2023 року, представнику ОСОБА_6 стало відомо про існування оскаржуваних постанов. З урахуванням наведеного, заявник вважає, що постанови про накладення штрафу є протиправними, незаконними і такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Єзерської А.М. та прийнято до розгляду вищезазначену скаргу.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступних висновків.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина п`ята статті55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина друга статті 22 статті 64 Конституції України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що в заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

При цьому частинами першою та другою статті 11 Закону встановлено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Частиною першою статті 13 Закону визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року у справі № 361/1054/14-ц, стягнуто з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 лютого 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

У Дніпровському ВДВС м. Києва знаходиться на виконанні ВП № 46703847 з примусового виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада

2014 року, виконавчий лист № 361/1054/2014-ц, виданий 29 січня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на утримання двох дітей - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1/3 усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з

14 лютого 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

З серпня 2018 року ОСОБА_1 стоїть на обліку в Управлінні соціального захисту населення Дніпровського району м. Києва по догляду за інвалідом, хворою (лежачою) матір`ю ОСОБА_15 , 1949 року народження і отримує компенсаційні виплати по догляду, що підтверджується копією заключення ЛКК № 846 від 19 липня 2018 року, копією довідки МСЕК

№ 039279, та копією довідки про отримання допомоги № 4793 від 13 листопада 2018 року.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 01 серпня 2023 року

№ 2653-23-07204, компенсаційні виплати ОСОБА_1 протягом 2018-2020 років становили у розмірі близько 200 грн. на місяць.

Згідно з довідкою № 15294 від 28 травня 2019 року ОСОБА_15 за період листопад 2018 року квітень 2019 року, отримала виплату по пенсії у розмірі 15 214 грн. 52 коп.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 21 вересня 2021 року

№ 02-28/793, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 07 липня 2020 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

10 липня 2020 року представник заявника ОСОБА_6 подала до Дніпровського відділу державної виконавчої служби заяву з копією паспорту нового місця реєстрації заявника у Чернігівській області.

Відповідно до довідок № 2PHKFN48577TOM6S та № MMUL9OJVVJ2CRV5F від 29 січня 2024 року, ОСОБА_6 за період 01 липня 2020 року 01 листопада 2021 року здійснила платежі на користь ДВС в м.Києві в загальній сумі 59 000 грн. 00 коп.

Згідно з платіжним дорученням № 5733 від 04 грудня 2017 року Броварський міськрайонний відділ ДВС перерахував на користь ОСОБА_2 в межах стягнення аліментів по ВП 46703874, кошти у розмірі 77 153 грн. 69 коп.

28 червня 2023 року ОСОБА_6 як представник заявника звернулася із заявою до Дніпровського відділу державної виконавчої служби з питань ознайомлення з документами виконавчого провадження № 46703847.

З матеріалів справи вбачається, що 19 липня 2023 року головний державний виконавець Єзерська А.М. надала ОСОБА_6 для ознайомлення всі матеріали виконавчого провадження

№ 46703847.

Постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Єзерської А.М. від 21 жовтня 2020 року накладено штраф на боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі - 63 653 грн. 04 коп. Постанова мотивована наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки.

Постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Єзерської А.М. від 01 листопада 2021 року накладено штраф на боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі - 23 004 грн. 85 коп. зі змісту вказаної постанови вбачається, що оскільки заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків від суми заборгованості зі сплати аліментів.

У матеріалах виконавчого провадження № 46703847 відсутні будь-які докази надсилання оскаржуваних постанов стороні виконавчого провадження, незважаючи на наявність усіх поштових адрес боржника та його представника, а також докази їх отримання.

Відповідно до абзацу 3 часини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

У порушення вищезазначеної норми оскаржувані постанови на вказану адресу: АДРЕСА_2 , надіслано не було. Докази на підтвердження протилежного відсутні.

Відповідно до статті 195 Сімейного Кодексу України визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) здійснюється наступним чином: 1. Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном; 2. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 офіційно не працює та не знаходиться у трудових відносинах з роботодавцями, то розрахунок заборгованості зі сплати аліментів державний виконавець повинна здійснювати виходячи із середньої заробітної плати працівника для Чернігівської області, відповідно до місця проживання і реєстрації боржника.

Середня заробітна плата визначається територіальними органами Державного комітету статистики України. Вищевказані органи надають дані щодо розміру середньої заробітної плати для конкретної місцевості на вимогу державного виконавця. Державний виконавець керується отриманими даними при визначенні того, яка сума аліментів з непрацюючого підлягає оплаті з урахуванням заборгованості.

Як вбачається з розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 12 жовтня 2020 року та від 08 листопада 2022 року для визначення заборгованості з липня 2020 року по даний час головним державним виконавцем Єзерською А.М. розраховано заборгованість зі сплати аліментів на підставі середньої заробітної плати для м. Києва, яка в два рази перевищує середню заробітну плату для Чернігівського регіону. Обов`язок щодо проведення розрахунку у такий спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження» та Сімейним Кодексом України.

За таких умов, державний виконавець неправомірно здійснювала обрахування заборгованості зі сплати аліментів відносно боржника ОСОБА_1 за даними іншого регіону, а не для Чернігівської області, що в свою чергу у подальшому привело до винесення постанов про накладення штрафів.

Даний факт підтверджується даними з Державної служби статистики про рівень середньої заробітної плати у Чернігівському регіоні за період 2020-2022 роки і даними середньої заробітної плати по м. Києву за період 2020-2022 роки та математичним розрахунком відповідно до зазначеної заборгованості у розрахунку від 12 жовтня 2020 року, станом на 01 жовтня 2020 року у розмірі - 212 176 грн. 80 коп. та помноженим на 30%, що буде складати 63 653 грн. 04 коп. як зазначено у постанові про накладення штрафу 30% від 21 жовтня 2020 року.

Такий самий принцип неправомірного нарахування використовувався державним виконавцем при нарахування заборгованості станом на 01 листопада 2021 року, під час винесення незаконної постанови про накладення штрафу 20% на ОСОБА_1 від 01 листопада

2021 року, відповідно до даних у розрахунку заборгованості від 08 листопада 2022 року, де значиться з липня 2020 року по даний час середня заробітна плата для м. Києва.

Таким чином, головний державний виконавець Єзерська А.М. у рамках виконавчого провадження № 46703847, вчинила неправомірні дії та винесла протиправні постанови, які підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що скарга на дії державного виконавця вважатиметься прийнятною, якщо буде встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій своїми діями чи бездіяльністю порушив права сторони виконавчого провадження.

При цьому слід зазначити, що одними з основних засад цивільного судочинства є принципи змагальності та диспозитивності, які забезпечують реалізацію права кожної особи на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи у суді, що передбачає ст. 2 ЦПК України.

Зміст принципу змагальності судового процесу розкрито у ст. 12 ЦПК України, за положеннями якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У той же час, згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що передбачено статтею 13 ЦПК України.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість даної скарги та її задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 260, 451 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області

у х в а л и в:

Скаргу - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Єзерської Анастасії Михайлівни при обрахуванні заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 жовтня 2020 року та станом на 01 листопада 2021 року для винесення постанов про накладення штрафу від 21 жовтня 2020 року та від 01 листопада 2021 року.

Скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 жовтня 2020 року у розмірі - 212 176 грн. 80 коп., та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на

01 листопада 2021 року у розмірі - 115 242 грн. 70 коп.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни від 21 жовтня 2020 року про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни від 01 листопада

2021 року про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 .

Зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Єзерську Анастасію Михайлівну здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 жовтня 2020 року та станом на 01 листопада 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин