Справа № 342/897/23
Провадження № 6/342/10/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Федів Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Матієк І.П.

провівши відкрите судове засідання в залі Городенківського районного суду Івано-Франківської області в справі зазаявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Романенчук Андрій Володимирович про розстрочення виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2025 року адвокат Романенчук Андрій Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення, в якій просить розстрочити виконання судового рішення у справі № 342/897/23, а саме Постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року на строк до 19 листопада 2025 року, зобов`язавши ОСОБА_1 сплачувати борг рівними частинами. Ухвалу про розстрочення виконання Постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року у справі № 342/897/23 (у разі постановлення такої) надіслати державному виконавцю Косівський відділ державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для прийняття відповідного рішення.

Заява мотивована тим, що 03 вересня 2024 року Городенківський районний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення по цивільній справі № 342/897/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «ТАС», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. На підставі вказаного вище рішення, суд відмовив ОСОБА_2 в задоволенні її позовних вимог повністю з підстав їх необгрунтованості та непідтвердження належними і допустимими доказами. Не погоджуючись з рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2024 року по цивільній справі № 342/897/23, позивач звернулась з Апеляційною скаргою на зазначене вище рішення суду, виклавши свої доводи та міркування. 19 листопада 2024 року Івано-Франківський апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 прийняв постанову, якою: - апеляційну скаргу представника позивача - ОСОБА_2 , адвоката Візінського Василя Васильовича задовольнив частково; - рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2024 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди скасував; - позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вирішив задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові суми в розмірі 108605,93 (сто вісім тисяч шістсот п`ять) гривень 93 копійки, а також витрати на оплату проведеної оцінки вартості заподіяної шкоди 8000,00 (вісім тисяч) гривень 00 копійок. Також було вирішено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 2703,25 (дві тисячі сімсот три) гривні 25 копійок. 25 березня 2025 року Косівським відділом державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження № 77614404, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належних грошових сум в якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньотранспортної пригоди. Державним виконавцем у даному виконавчому провадженні, зі слів боржника є п. ОСОБА_3 . На даний момент ОСОБА_1 , боржник у даному виконавчому провадженні, є студенткою Івано-Франківського національного медичного університету, що підтверджується відповідною довідкою, та не має постійного джерела доходу, до того ж навчається за кошти фізичних осіб (вартість навчання становить 18900,00 гривень). Крім цього, ОСОБА_1 проходить навчання на базі стажування в заочній частині інтернатури у КНП «Міська клінічна лікарня № 1 ІФМР» СП «Стоматологічна поліклініка», де вартість навчання становить 14400,00 гривень. Фінансові можливості ОСОБА_1 не дозволяють здійснити одноразову виплату всієї суми боргу без суттєвого погіршення її матеріального становища. Як зазначається в пункті 2 частини 4 статті 435 Цивільного процесуального кодексу України - вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема матеріальний стан фізичної особи, а також інші обставини, перелік яких, виходячи з буквального тлумачення положень даної статті, НЕ є вичерпним. У даному випадку також обставиною також являється перебування боржника у статусі студента платної форми навчання ВНЗ…, відсутність сталого джерела доходу. В даній ситуації варто звернути увагу на положення статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», в якій ідеться про те, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Таким чином, відповідно до положень ст. 373 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", суд може розстрочити виконання судового рішення, враховуючи матеріальне становище боржника.

23 квітня 2025 року прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Романенчук Андрій Володимирович про розстрочку виконання рішення. Призначено судове засідання на 30 квітня 2025 року о 13 годин в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Призначене судове засідання 30 квітня 2025 року о 13 годин було відкладено на 13 годин 15 хв. 19 травня 2025 року, у зв`язку з неявкою учасників справи.

В призначене судове засідання 19 травня 2025 року учасники справи не з`явилися, про розгляд даної заяви повідомлялися належним чином, у встановленому законом порядку.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Романенчук Андрій Володимирович до суду, через систему «Електронний суд», подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2024 року по справі № 342/897/23 (провадження № 2/342/40/2024) відмовлено повністю в задоволенні позовуОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 256233,14 грн.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року апеляційну скаргу представника позивача - адвоката Візінського Василя Васильовича задоволено частково. Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2024 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову про відшкодування шкоди до ОСОБА_1 . Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 108605 (сто вісім тисяч шістсот п`ять) грн. 93 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату проведеної оцінки вартості заподіяної шкоди 8000 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір 2703,25 грн. В решті залишено рішення суду без змін.

На даний час рішення суду відповідачем ОСОБА_1 не виконано.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Романенчук Андрій Володимирович просить розстрочити виконання судового рішення у справі №342/897/23, а саме Постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року на строк до 19 листопада 2025 року, зобов`язавши ОСОБА_1 сплачувати борг рівними частинами. Вказує у заяві на те, що на даний момент ОСОБА_1 є студенткою Івано-Франківського національного медичного університету та не має постійного джерела доходу, до того ж навчається за кошти фізичних осіб (вартість навчання становить 18900,00 гривень). Крім цього, ОСОБА_1 проходить навчання на базі стажування в заочній частині інтернатури у КНП «Міська клінічна лікарня № 1 ІФМР» СП «Стоматологічна поліклініка», де вартість навчання становить 14400,00 гривень. Фінансові можливості ОСОБА_1 не дозволяють здійснити одноразову виплату всієї суми боргу без суттєвого погіршення її матеріального становища.

На підтвердження вказаних обставин надано:

-довідку Івано-Франківського національного медичного університету № 02/1079 від 15.04.2025, згідно якої ОСОБА_1 навчається у Івано-Франківському національному медичному університеті на 1 році інтернатури за спеціальністю «Стоматологія» на контрактній формі навчання. Вартість навчання становить 18900 грн;

-довідку Івано-Франківського національного медичного університету № 146 від 14.04.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_1 навчається в інтернатурі за спеціальністю Стоматологія з 01.08.2024 по 30.06.2025 на базі Івано-Франківського національного медичного університету за кошти фізичних та юридичних осіб;

-копію посвідчення лікаря (провізора) інтерна, згідно якого ОСОБА_1 закінчила ІФНМУ факультет стоматологія у 2024 році; зарахована в інтернатуру за спеціальністю стоматологія з 01.08.2024 по 30.06.2025, база стажування МКЛ № 1;

-довідку КНП «Міська клінічна лікарня № 1 Івано-Франківської міської ради», з якої слідує, що лікар-інтерн ОСОБА_1 проходить навчання на базі стажування в заочній частині інтернатури у КНП «Міській клінічній лікарні № 1 ІФМР» СП «Стоматологічна поліклініка». Загальна вартість навчання становить 14 400 грн.

Так, відповідно до вимог ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

За ст.124 ч.5 Конституції України, ст.14 ч.1 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом , зокрема, ст.382 КК України передбачена кримінальна відповідальність за невиконання рішення суду.

У випадку невиконання рішення суду добровільно, воно підлягає виконанню у примусовому порядку. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу та здійснюється останньою на підставі виконавчого документа.

Завершальною стадією судового провадження на підставі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавче провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Виконання судового рішення у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Згідно ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявностіобставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Таким чином, розстрочка виконання рішення може бути застосована судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строки і порядок, передбачений чинним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 № 14 визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

В рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаних вимог, представник ОСОБА_1 адвокат Романенчук Андрій Володимирович не надав належних доказів - щодо наявності істотних обставин, які ускладнюють виконання рішення суду та на підтвердження наявності обставин, які мають винятковий характер.

Не обгрунтувано, яким чином навчання ОСОБА_1 в інтернатурі на базі Івано-Франківського національного медичного університету, саме з 01.08.2024 по 30.06.2025 та навчання на базі стажування в заочній частині інтернатури у КНП «Міській клінічній лікарні № 1 ІФМР» СП «Стоматологічна поліклініка», вартість яких в загальній сумі становить 33 300 грн (18900 грн + 14400 грн), ускладнює для неї виконання рішення суду.

Крім того, і сам лише факт навчання як студента-інтерна, не є належним підтвердженням такого матеріального стану, який об`єктивно не дозволяє виконати рішення суду, оскільки матеріальний стан не оцінюється виключно витратами на навчання, що в даному випадку становить 33 300 грн за період з 01.08.2024 по 30.06.2025, адже до характеристики матеріального стану належать також наявність у ОСОБА_1 на праві власності нерухомого та рухомого майна, за рахунок якого можна виконати рішення суду, банківських заощаджень тощо. Однак, таких даних суду не надано, хоча заявник та її представник не були позбавлені можливості надати суду витяги із державних реєстрів щодо відсутності у заявника (відповідача) нерухомого майна, земельних ділянок, автомобілів тощо.

Також, адвокат Романенчук Андрій Володимирович не надав доказів на підтвердження матеріального стану ОСОБА_1 , зокрема і інформації про розмір її доходів, відсутність депозитів чи інших грошових активів чи доказів, які могли б свідчити про наявність можливості погашення заборгованості у випадку розстрочення виконання рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Романенчук Андрій Володимирович про розстрочку виконання судового рішення, у зв`язку з відсутню належних та допустимих доказів, які мали підтвердити їх позицію та були би враховані судом при вирішенні питання розстрочення виконання рішення.

Оскільки передбачені законом підстави для розстрочення виконання рішення суду відсутні, аналізуючи доводи заяви в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 247, 353, 435 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Романенчук Андрій Володимирович про розстрочення виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 19.05.2025.

Суддя: Федів Л. М.