РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/408/25

Провадження № 22-ц/4815/606/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником адвокатом Ромашко Людмилою Григорівною на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2025 року (ухвалене у складі судді Харечка С.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

08 січня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Волошин Ілля Васильович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згодом, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2021 року по справі №569/1584/21, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 16.12.2021, змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2018 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття на 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що при ухваленні рішення від 16.06.2021 року суд керувався тим, що з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 24.02.2009 року вбачається, що ОСОБА_1 є також батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15.02.2018 року по справі № 569/19372/17 ОСОБА_1 сплачує аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

На сьогоднішній день у позивача змінився сімейний стан, а саме - він став батьком третьої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказує, що зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Тому, якщо у батька, що сплачує аліменти, змінився сімейний стан, то вказана обставина є підставою для зменшення розміру стягуваних із такого батька аліментів на користь дитини.

Просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2021 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, на 1/7 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2021 року у справі № 569/1584/21 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Судове рішення обґрунтовано тим, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів ОСОБА_1 покликався на зміну його сімейного стану - народження третьої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Суд враховує, що за правилами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ураховуючи вищевикладене, з огляду на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд доходить висновку, що справедливим буде зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати аліменти у зменшеному розмірі від дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись із рішення суду ОСОБА_2 через свого представника адвоката Ромашко Л.Г. оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення місцевого суду таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Оскільки позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, то зміна його сімейного стану народження іншої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, зменшення розміру аліментів спрямоване на уникнення відповідальності позивача зі сплати аліментів, а не на досягнення справедливої рівності між дітьми.

Водночас, при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_1 просив зменшити аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , та не подав позову про зменшення аліментів на утримання дитини ОСОБА_9 .

На даний час позивач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у додаткових витратах на дитину (гуртки, постійні медичні огляди, лікування, поїздки та оздоровлення, придбання одягу, взуття, підручників, наймання репетиторів тощо), не піклується про нього і не забезпечує його усім необхідним для нормального фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку.

Станом на 06.12.2024 року заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_8 становить 195009,21 грн.

Відтак, зменшення розміру аліментів спрямоване на ухилення від їх сплати. Позивач не платив та не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , тому зменшення їх розміру не відповідатиме рівності умов забезпечення дітей та погіршить умови забезпечення соціального розвитку, навчання та матеріального утримання дитини ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції обмежив право відповідача на справедливий суд, належним чином не повідомивши її про розгляд справи.

ОСОБА_2 не отримувала ухвалу суду про відкриття провадження та не знала про дату судового засідання.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову про зміну розміру аліментів у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 07 грудня 2018 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2021 року по справі №569/1584/21, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 16.12.2021 року, змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2018 року у справі №569/18713/18 на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття на 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Також, згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15.02.2018 року по справі № 569/19372/17 ОСОБА_1 сплачує аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року у справі №569/5754/21 рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2022 року в частині зменшення розміру пені скасовано та стягнуто з ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 72296,70 гривень.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП 70463141 від 01.10.2023 року, виданим ВДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 01.10.2023 рік за ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 148 756,71 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03.07.2024 року у справі №569/23814/23 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів по виконавчому провадженні № 70463141 у розмірі 38 574,00 грн.

Вироком від 27 вересня 2024 року у справі № 569/16253/23 Рівненський міський суд Рівненської області визнав винуватим ОСОБА_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (ухилення від сплати аліментів на утримання дітей) та призначив покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Станом на 06.12.2024 року за ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 195099,21 грн. (згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП 70463141 від 06.12.2024 року).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 31.12.2024 р. вбачається, що ОСОБА_1 є також батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частково задовольняючи позовні вимоги місцевий суд виходив із того, що, звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів ОСОБА_1 покликався на зміну його сімейного стану народження третьої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або, у відповідних випадках, законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.(стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. А згідно з частиною 3 вказаної статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

У пункті 23 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Особа, яка є платником аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо змінилось матеріальне становище або сімейний стан платника або одержувача аліментів. Таким чином зміна сімейного стану є окремою підставою для зміни розміру аліментів. При цьому суд, вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, має враховувати й інші обставини, передбачені статтею 182 СК України, насамперед з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Із зазначених норм закону також випливає те, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_10 , як на підставу для зменшення розміру аліментів, покликався на зміну його сімейного стану народження третьої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Однак, колегія суддів вважає, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилася в іншому шлюбі, без доведення погіршення майнового становища, само по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові ВС від 22 липня 2024 року у справі № 688/4308/23.

Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

До того ж, зменшення аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки доходів ОСОБА_1 ставить ОСОБА_3 у нерівне становище з іншою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої позивач сплачує аліменти в розмірі від свого доходу, згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15.02.2018 року у справі № 569/19372/17.

Ураховуючи вищевикладене та, приймаючи до уваги те, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2021 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , тому рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного , керуючись ст.ст. 180, 182, 190 СК України, ст.ст. 367, 376, 381-384, 389 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником адвокатом Ромашко Людмилою Григорівною задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2025 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.