Справа № 357/2500/25
Провадження № 2-о/357/147/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Ільницька І. П., ,

за участю сторін:

заявника ОСОБА_1 , представника заявника Дульдієра О.П..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) Військова частина НОМЕР_1 ; 2) Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

25 лютого 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява, згідно якої заявник просить суд Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з червня 2006 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява обґрунтована тим, що 20 липня 1991 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 01 червня 2006 року шлюб між сторонами було розірвано. Незважаючи на розірвання шлюбу, заявник та ОСОБА_2 продовжувати перебувати у фактичних шлюбних відносинах з 01 червня 2006 року до ня фактичного зникнення ОСОБА_2 , який 30 травня 2022 року безвісно зник, будучи діючим військовослужбовцем та виконуючи бойове завдання в с. Воздвиженка Донецької області. 16 червня 2022 року заявниця подала до Білоцерківського районного управління поліції заяву про розшук ОСОБА_2 і визнана потерпілою у кримінальному провадженні. Після реєстрації шлюбу заявниця та ОСОБА_2 проживали у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної часткової власності. За вказаною адресою заявниця зареєстрована з 04 жовтня 1989 року по даний час, а ОСОБА_2 - з 24 червня 1992 року по даний час. 12 березня 2007 року заявниця та ОСОБА_2 отримали свідоцтво про приватизацію вказаної квартири. 22 червня 2021 року заявниця та ОСОБА_2 пройшли вакцинацію від коронавірусної хвороби. В 2020 та 2021 роках заявниця з ОСОБА_2 перебували на роботі у Республіці Польща. 24 серпня 2020 року ними відкрито банківські рахунки в Польщі для отримання заробітної плати. У 2018 році за спільні кошти було придбано автомобіль ВАЩЗ-2106, який використовувався для потреб сім`ї. В 2021 році заявниця з ОСОБА_2 відпочивали в Туреччині. В заявниці на руках є всі документи зниклої особи. 17 червня 2022 року заявниця подала до військової частини заяву на отримання матеріальної допомоги та до лютого 2025 року отримувала таку допомогу. Батьків у зниклої особи немає, діти є повнолітніми, тому спору про право немає. Метою подання заяви є підтвердження соціального статусу для призначення і виплати грошового забезпечення та наявність у заявниці цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 лютого 2025 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 25 березня 2025 року. Вказаною ухвалою залучено в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України.

25 березня 2025 року на адресу суду від представника Міністерства оборони України надійшло клопотання про відкладення судового розгляду,

Судовий розгляд у справі призначено на 23 квітня 2025 року.

23 квітня 2025 року на адресу суду від представника військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про відкладення судового розгляду.

23 квітня 2025 року на адресу суду від представника Міністерства оборони України надійшло письмове пояснення, згідно з яким останній просить розглядати справу за відсутності представника Міністерства оборони України та залишити заяву без розгляду через наявність спору про право.

Пояснення обґрунтоване тим, що у своїй заяві заявник ОСОБА_1 не вказала з якою саме метою вона просить суд встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу в період з червня 2006 року по 30 травня 2022 року. Заявником до заяви долучено копію свідоцтва серії НОМЕР_2 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис № 515 від 01 червня 2006 року. Що підтверджує факт припинення подружніх відносин, як дружини та чоловіка, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Долученими до заяви копіями свідоцтва про право власності від 12.03.2007 № НОМЕР_3 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14242400 від 16.04.2007 підтверджується право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 . Вважаємо, що даний доказ підтверджує лише право ОСОБА_2 на частку у нерухомому майні, що є спільною частковою власністю і не підтверджує факту спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вважаємо, що долучений до заяви акт № 30 від 14.02.2025, яким заявник ОСОБА_1 підтверджує викладені у заяві обставини, не є належним та достовірним доказом. Так, акт № 30 від 14.02.2025 не містить відомостей про особу та її повноваження, яка його складала, не містить підстав та мети його складання. В акті зазначається: "Акт складено виключно для пред`явлення в органи соціального захисту населення та/або Пенсійного фонду України та/або медичні заклади". Повідомляємо суд, що Військовою частиною НОМЕР_1 31.01.2025 за вих. № 2038 на адресу органу досудового розслідування - Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, в порядку ст. 214 КПК України, було направлено повідомлення про вчинення громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 Кримінального кодексу України, а саме: шахрайство, вчинене в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах У повідомленні про кримінальне правопорушення були викладені об`єктивні дані, які свідчать про ознаки вчиненого кримінального правопорушення. Так, в зв`язку зі зникненням безвісти солдата ОСОБА_2 , 20.06.2022 ОСОБА_1 надіслала до Військової частини НОМЕР_1 заяву про виплату їй грошового забезпечення, як вона на час написання заяви зазначила, її чоловіка ОСОБА_2 . До заяви додала копії свого паспорта, свій ідентифікаційний код, довідку з реквізитами рахунку на який вона бажає отримувати грошове забезпечення «свого чоловіка», копію свідоцтва серії НОМЕР_4 про укладення 20.06.1991 шлюбу мід ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 1003. Дані документи були завірені власноручно нею ж. На підставі згаданої заяви та доданих до неї документів, за результатами їх опрацювання, командиром військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення щодо виплати ОСОБА_1 100% грошового забезпечення належного зниклому безвісти військовослужбовцю ОСОБА_2 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2022 №5829. 16.01.2025 військовою частиною НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_5 (вих. № 1936/219 від 16.01.2025) був отриманий пакет документів в яких, зокрема, був Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, витяг №2, дата формування 10.01.2025, в якому зазначено, що шлюб розірвано на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 09.09.2004. Про даний факт розірвання шлюбу ОСОБА_1 в своїй заяві від 20.06.2022 щодо виплати грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 не зазначила та не надала повної достовірної інформації. 3гідно довідок про доходи та відомостей зарахувань заробітної плати ОСОБА_1 були нараховані та виплачені кошти в сумі 3 961 737,38 грн. (три мільйони дев`ятсот шістдесят одна гривня сімсот тридцять сім гривень тридцять вісім копійок). Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 24.03.2025 у справі № 285/851/25 задоволено апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 . Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність посадових осіб Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - скасовано. Постановити нову ухвалу, якою зобов`язано уповноважених осіб Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області внести відомості до ЄРДР за повідомленням представника військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2025 року про кримінальне правопорушення від 31.01.2025 року. За таких обставин між заявником ОСОБА_1 та заінтересованими особами у справі є спір про право щодо права на соціальні гарантії членів сім`ї військовослужбовця, який має розглядатись у поряду позовного провадження.

В додаткових поясненнях представника Міністерства оборони України від 23 квітня 2025 року зазначено те, що метою звернення заявника до суду є отримання грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 . На підставі свідоцтва про розірвання шлюбу № НОМЕР_5 , зареєстрованого 01.06.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено актовий запис № 515 шлюб між заявником та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 було розірвано 01 червня 2006 року. Відповідно до пункту 4 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Порядок № 884) у редакції від 30.11.2016, чинній на момент виникнення права передбачено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Відповідно до пункту 7 Порядку № 884 передбачено, що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Порядком № 884 не передбачено та не визначено особу, яка проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі з військовослужбовцем. Тобто, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у судовому порядку не наддасть заявнику підстав (права) для отримання грошового забезпечення ОСОБА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 відповідно до вимог Порядку № 884. Відповідно мета звернення до суду не буде досягнута заявником.

Допитана в судовому засіданні 23 квітня 2025 року в якості свідка ОСОБА_3 показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_7 у них було весілля. Від шлюбу ОСОБА_4 і ОСОБА_5 народилося двоє синів, які досягли повноліття. Вся сім`я проживала в квартирі багатоповерхового будинку по АДРЕСА_3 . Вона не знала про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розлучилися, так як вони постійно проживали разом. Два роки перед війною ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їздили на роботу до Польщі, в літній період відпочивали в Туреччині. Спільно придбали автомобіль, на якому всі разом їздили в ліс по гриби та в село на збір врожаю картоплі. 29 травня 2022 року її брати ОСОБА_6 зник безвісти, будучи військовослужбовцем та проходячи службу біля міста Бахмут.

Допитаний ІНФОРМАЦІЯ_8 в якості свідка ОСОБА_7 показав, що він є рідним братом ОСОБА_2 . 20 липня 1991 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 одружилися та постійно проживали однією сім`єю, сильно виховали двоє синів, які є повнолітніми. Про те, що ОСОБА_5 розлучився з ОСОБА_4 , йому відомо не було. Спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вони їздили до батьків, зустрічалися близько одного разу на місяць. В 20210-2022 роках ОСОБА_5 з ОСОБА_4 були на роботі в Польщі. За період проживання спільно придбали автомобіль ВАЗ, яким користувалися в інтересах сім`ї. 28-29 травня 2022 року його брат ОСОБА_5 зник під Бахмутом, будучи військовослужбовцем.

Батьки постійно проживали спільно однією сім`єю. Батьки спільно робили ремонт у квартирі, купували меблі та побутову техніку, відпочивали в Туреччині, їздили на заробітки до Польщі. Йому невідомо про те, що батьки офіційно розлучалися. Він постійно до зникнення батька, проживав спільно з ним та матір`ю в квартирі будинку по АДРЕСА_3 .

Допитана в судовому засіданні 23 квітня 2025 року в якості свідка ОСОБА_8 показала, що вона є сусідкою ОСОБА_9 , яка в 1991 році вийшла заміж за ОСОБА_2 та постійно проживали в будинку по АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 з ОСОБА_5 проживали як чоловік та дружина. Із квартири в даному житловому будинку ОСОБА_5 пішов на війну. У ОСОБА_5 з ОСОБА_4 було двоє спільних синів. Разом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 придбали автомобіль. В травні 2022 року ОСОБА_5 пропав на фронті.

Допитаний ІНФОРМАЦІЯ_8 в якості свідка ОСОБА_10 показав, що він є сином ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Батьки постійно проживали спільно однією сім`єю. Батьки спільно робили ремонт у квартирі, купували меблі та побутову техніку, відпочивали в Туреччині, їздили на заробітки до Польщі. Йому невідомо про те, що батьки офіційно розлучалися. Він постійно до зникнення батька, проживав спільно з ним та матір`ю в квартирі будинку по АДРЕСА_3 .

За клопотанням представника військової частини 23 квітня 2025 року відкладено судовий розгляд та призначено розгляд справи на 23 травня 2025 року.

23 травня 2025 року на адресу суду від заінтересованої особи військової частини надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Вказані докази, згідно листа представник військової частини, свідчать про те, що звернення до суду заявниці ОСОБА_1 із заявою про встановлення юридичного факту, є намаганням заявниці уникнути кримінальної відповідальності, так як щодо неї зареєстроване кримінальне проведення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні 23 травня 2025 року заявниця та її представник підтримали заяву та просили суд її задоволити у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Заявниця додатково пояснила, що вона з ОСОБА_6 проживали однією сім`єю після 2006 року, так як розлучилися з метою отримання розширення квартири та збільшення житлової площі для отримання квартири з більшою житловою площею. Після розлучення вона з ОСОБА_5 постійно проживали у квартирі по АДРЕСА_3 , два роки перед війною працювали у Польші, звідки повернулися за тиждень перед початком війни. 25 лютого 2022 року ОСОБА_6 пішов добровольцем до військкомату, звідки його направили на фронт. Проходив службу ОСОБА_5 біля міста Бахмут, і 29 травня 2022 року з ним обірвався телефонний дзвінок. Через деякий час, відвідавши військкомат, вона зізналася про те, що ОСОБА_5 зник безвісти. Двоє її синів, які є повнолітніми також пішли добровольцями на фронт, один із яких отримав важке поранення та проходив тривалу реабілітацію в Дніпрі, Черкасах та Нідерландах. Одному синові на даний час 25 років, іншому 32 роки. Сини не заперечують проти задоволення її заяви, один із синів був свідком у даній справі. Батьки ОСОБА_2 померли раніше, батько помер у 2021 році, мати у 2017 році. Рідні брат та сестра ОСОБА_2 не заперечують проти задоволення її заяви та були допитані в якості свідків у даній цивільній справі. Метою звернення до суду із вказаним фактом є отримання статусу дружини зниклого безвісти військовослужбовця, отримання можливих соціальних допомог та листування з уповноваженими особами щодо можливості з`ясування того, що її цивільний чоловік не перебуває у полоні.

Представники заінтересованих осіб в судове засіданні 25 травня 2025 року не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлені судом своєчасно та належним чином. Від представника міністерства оборони України на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

20 липня 1991 року між заявницею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб (а.с.11), який було розірвано 01 червня 2006 року (а.с.12).

14 лютого 2025 року в приміщенні Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора№ 1 складено акт № 30, яким в присутності свідків підтверджено що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з червня 199 року по день зникнення безвісти ОСОБА_2 (30 травня 2022 року) спільно проживали за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно даного акту, його складено виключно для пред`явлення в органи соціального захисту населення та /або Пенсійного фонду України та/або медичні заклади (а.с.5).

19 липня 2022 року наказом № 1130 командир військової частини НОМЕР_6 результати службового розслідуванням, згідно з яким 30 травня 2022 року зник безвісти солдат ОСОБА_2 в районі населеного пункту Воздвиженка Бахмутського району Донецької області (а.с.6-9).

17 червня 2022 року Білоцерківським районним управлінням поліції за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом безвісти зникнення 30 травня 2022 року військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а.с.10).

Згідно відповідей Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області актових записів про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 02 червня 2006 року не виявлено (а.с.13-14).

08 квітня 2021 року та 22 червня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були вакциновані проти коронавірусної хвороби та отримали міжнародне свідоцтво про вакцинацію (а.с.16-17).

02 червня 2021 року ОСОБА_9 та ОСОБА_6 через АТ КБ «ПриватБанк» здійснили оплату за укладення договору страхування (а.с.18).

14 вересня 2018 року ОСОБА_2 став власником автомобіля ВАЗ-2106 (а.с.19).

Заявником надано квитанцію про придбання побутової техніки в магазині «Фокстрот» 04 листопада 2014 року (а.с.20).

Заявниця з 04 жовтня 1989 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.22,26).

12 березня 2007 року видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно з яким вказана квартира перебуває на праві спільної часткової власності, зокрема заявниці та ОСОБА_2 (а.с.24).

ОСОБА_2 з 24 червня 1992 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.24, 26).

31 травня 2021 року заявницею та ОСОБА_2 відкрито рахунки в АТ «Кредобанк» (а.с.30-32).

23 вересня 2022 року заявниця зверталася до Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» щодо чоловіка ОСОБА_2 , який перебуває у полоні РФ (а.с.25). Зі слів заявниці, вона отримала відповідь на вказане звернення, про те у зв`язку з втратою телефону, у неї вказана відповідь не збереглися.

Також заявницею долучено до матеріалів справи копії фотографій, зароблених спільно з її цивільним чоловіком.

Представником заінтересованої особи - військової частини долучено до матеріалів справи ухвалу Житомирського апеляційного суду від 24 березня 2025 року про зобов`язання Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області внести відомості до ЄРДР за повідомленням представника військові частини НОМЕР_1 від 31.01.2025 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 190 КК України та відповідь від Звягельської окружної прокуратури Житомирської області про те, 18.04.2025 року Звягельським РВП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.3 ст. 190 КК України та доручення проведення досудового розслідування слідчому відділу Звягельськтго РВП ГУНП в Житомирській області.

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Згідно з частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Правило статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.

До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі № 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року у справі № 757/8786/15-ц та від 03 листопада 2022 року у справі № 361/4744/19.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19)).

Належними і допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16 (провадження № 61-21748св18).

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18).

Суд вважає, що факт ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю підтверджується такими доказами: реєстрацією за однією адресою з 24 червня 1992 року; свідоцтво про право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 від 12 березня 2007 року; наявністю у заявниці документів, виданих на ім`я ОСОБА_2 , зокрема, паспорта громадянина України; РНОКПП; наказу військової чатсини про зникнення безвісти ОСОБА_2 ; довідко про відкриття рахунків у АТ «КредоБанк» та міжнародних сертифікатів про вакцинацію від коронавірусної хвороби, отриманих в один день як заявницею так і ОСОБА_2 ; показами свідків, зокрема спільного сина про постійне проживання заявниці з ОСОБА_2 .

За таких обставин суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про задоволення заяви про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 за період часу з моменту розірвання шлюбу між останніми (01 червня 2006 року) до моменту безвісти зникнення ОСОБА_2 (30 травня 2022 року). На підтвердження вказаного факту суд зазначає також те, що як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 за період часу із 01 червня 2006 року не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі.

Суд не погоджується з доводами представника Міністерства оборони України щодо відсутності доказів перебування заявниці у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , так як на думку суду, вказані вище докази, в їх сукупності, підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю між вказаним особами.

Суд не погоджується з доводами представника заінтересованої особи - військової частини щодо того, що звернення ОСОБА_1 , до суду носить мету ухилення від кримінальної відповідальності, так як судом не розглядається кримінальна справа щодо вчинення кримінального правопорушення, а метою звернення до суду є можливість набуття заявницею статусу члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця та отримання можливих соціальних пільг.

Суд не бере до уваги те, що у даній справі існує спір про право, яким має вирішуватися виключно у позовному провадженні, так як ні Міністерство оборони України ні військова частина, які є заінтересованими особами у справі, не є отримувачами грошових коштів, які можуть бути призначеними для виплат заявниці.

Матеріали справи не містять відомостей про осіб, які можуть бути потенційними отримувачами грошових допомог пов`язаних із безвісти зникненням військовослужбовця та того, що вказані особи претендують на отримання зазначених допоміг. Згідно пояснення заявниці батьки ОСОБА_2 померли у 2017, 2021 роках, діти останнього є повнолітніми, один із яких допитаний в судовому засіданні в якості свідка, рідні брат та сестра також допитані в якості свідків у даній цивільні справі. Вказані особи в судовому засіданні підтвердили факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_2 .

Також суд зазначає про те, що спір про право має бути реальним, а не гіпотетичним.

Суд зазначає, що метою встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є не лише отримання грошової допомоги заявницею, законність та обґрунтованість чого має перевірятися відповідними органами та установами Міністерства оборони України, а і наявність інших прав та обов`язків заявниці, зокрема, щодо: володіння та користування майном безвісти зниклого військовослужбовця; звернення до уповноважених осіб з метою з`ясування факту можливого перебування у полоні ОСОБА_2 ; надання заявниці статусу члена сім`ї зниклої без вісти особи для отримання соціальних допомог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 315-318, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) Військова частина НОМЕР_1 ; 2) Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задоволити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з червня 2006 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 . РНОКПП: НОМЕР_7 .

Заінтересовані особи:

1.Військова частина НОМЕР_1 , місце знаходження: 11703, Житомирська область, Звягелььский район, істо Звягель. Код ЄДРПОУ: НОМЕР_8 .

2.Міністерство оборони України, місце знаходження:03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6. Код .

Суддя М. М. Бебешко