Справа №710/620/25
Номер провадження 2/710/395/25
УХВАЛА

про повернення заяви

19.05.2025 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Сивокінь С.С., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

29.04.2025 року до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов згаданий позов, у якому представник позивача просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №200505113 в розмірі 30954,88 грн.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 07.05.2025 позовну заяву було залишено заяву без руху та надано десять днів для усунення виявлених недоліків.

Копія ухвали від була отримана позивачем 07.05.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Направлення було здійснено до електронного кабінету позивача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали.

Відповідно до п.2 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Від позивача, 08.05.2025, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, підсистеми «Електронний суд», надійшла заява про усунення недоліків.

У заяві зазначено, що позивач зазначає, що грошові кошти у сумі 2422,40 грн були перераховані на визначений судом рахунок. Повернення коштів не відбувалося. Тому суд має керуватися листом ВССУ «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» від 27.09.2012 №10-1386/0/4-12 та Постанову Пленуму ВССУ №10 «про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у яких зазначено наступне: «Якщо позовну заяву було залишено судом без розгляду з підстав, передбачених частиною першою ст. 207 ЦПК, а позивач у порядку частини другої цієї статті знову не звернувся з позовом до суду в загальному порядку, він вправі використати при цьому первісний документ про сплату судового збору, але за умови, що суму відповідного збору йому було не повернуто. Попри те, що норми були прийняті давно, за аналогією їх застосування відбувається і нині, наприклад в ухвалі Тячівського районного суду закарпатської області у справі №307/1143/23 від 04.04.2023.

У зв`язку з цим просив вважати недоліки усунутими та відкрити провадження у справі.

Розглянувши заяву ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про усунення недоліків суд зазначає таке.

Відповідно до ч.9 ст. 185 ЦПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Відповідно до ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевірка сплати судового збору за допомогою спеціальної програми Д-3, позитивного результату не дала.

Відповідно до інформації наданої канцелярією Шполянського районного суду Черкаської області встановлено, що платіжна інструкція від 25.09.2024 №9993, надавалася представником позивача при зверненні до суду у справі №710/1483/24. Також ця квитанція була використана у справі №710/2/25. Позивач не звертався до суду із заявами про повернення судового збору у цих справах

Отже надана представником позивача копія платіжної інструкції №9993 від 26.09.2024, про сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн, не може бути підтвердженням сплати судового збору у справі № 710/620/25 провадженні № 2/710/395/25.

На цій підставі суд залишив позов без руху.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги. Тобто позивач має право подати клопотання у справі № 710/1483/24 про повернення судового збору.

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому суд критично оцінює посилання позивача на практику Тячівського районного суду Закарпатської області.

Отже станом на 19.05.2025 року, позивач не виконав вимог ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 07.05.2025, якою було залишено позовну заяву без руху.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В свою чергу, практика Європейського суду з прав людини, також, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Ураховуючи викладене, є підстави повернути позивачу заявнику його позовну заяву, в свою чергу це не суперечить вимогам закону і не позбавляє особу, заяву якої повертається, після усунення умов, що були підставою для повернення позовної заяви, звернутися до суду повторно.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.175, 177, ч.ч.3-7 ст.185, ст. 258, 260, 261, 294, 353,354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.С. Сивокінь