Справа №639/205/24
Провадження №2/639/228/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря Кобзар І.І.,

представника позивача адвоката Гірко П.А.,

представника відповідача адвоката Прокоп`єва К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024 року представник позивача ОСОБА_3 адвокат Гірко П.А. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третіми особами залучені Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська І.Е., Харківська міська рада, і просить суд визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю у 3 місяці, починаючи з дати набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-2826, позивач є власником 1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 29,2 кв. м., загальною площею 47,2 кв. м. Разом з тим, інша 1/2 частина вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло належала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка доводиться рідною бабою позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла. Спадкоємцем першої черги за законом після ОСОБА_4 є відповідач ОСОБА_2 , яка є рідною дочкою ОСОБА_4 . Позивач про смерть баби не знала, оскільки в цей час вже постійно проживала в Сполучених Штатах Америки. Відповідач через погані стосунки про цей факт також не повідомляла. 24.02.2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення рф на територію України, активні бойові дії (особливо на території міста Харкова та Харківської області).У зв`язку з цим, позивач запросила відповідача до себе в Сполучені Штати Америки. Саме в період перебування в США відповідач повідомила позивачу, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба. Крім того, відповідач додатково повідомила, що бабуся ОСОБА_4 залишила заповіт, відповідно до змісту якого належна їй частина квартири АДРЕСА_1 заповідається позивачу по справі.На підтвердження цього відповідач передала позивачу оригінал відповідного заповіту ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаніною Г.Б. за реєстровим № 1719.Таким чином, про складення ОСОБА_4 зазначеного вище заповіту, як і про її смерть, позивач обізнана не була. Відтак, позивач, не знаючи про існування заповіту, вважала, що в будь-якому випадку не матиме права на спадкування після своєї баби ОСОБА_4 . Однак, як вбачається з відповіді приватного нотаріуса від 23.11.2023 року за № 45/01-16, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у прийнятті спадщини після померлої бабусі - ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.01.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Призначено підготовче засідання. Клопотання представника позивача ОСОБА_5 адвоката Гірко Петра Артемовича про витребування доказів задоволено. Зобов`язано Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінську Ілону Едуардівну надати суду: відомості про те, хто звертався із заявою про прийняття спадщини, або відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №7327.

Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінською І.Е. суду надані копії матеріалів спадкової справи №19/2921 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

21.02.2024 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.03.2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Харківську міську раду (місцезнаходження: 61003, м. Харків, пл. Конституції, буд. 7).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.05.2024 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задоволено. Визначено ОСОБА_5 додатковий строк, тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.08.2024 року клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду від 08.05.2024 року по цивільній справі №639/205/24 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задоволено. Поновлено ОСОБА_2 процесуальний строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.05.2024 року по цивільній справі №639/205/24 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Прийнято до провадження заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення суду від 08.05.2024 року по цивільній справі №639/205/24 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини і призначено розгляд заяви в судовому засіданні.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.09.2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Прокоп`єва Костянтина Євгеновича про перегляд заочного рішення суду від 08.05.2024 року по цивільній справі №639/205/24 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.05.2024 року по цивільній справі №639/205/24 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини скасовано. Цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

26.09.2024 року на адресу суду за вх. №24192 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Прокоп`єва К.Є. надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що приблизно з 1985 року ОСОБА_5 з урахуванням певних сімейних обставин постійно проживала разом з бабусею ОСОБА_4 , а 02.11.1995 року ОСОБА_4 взагалі була призначена піклувальником ОСОБА_5 , що підтверджується відповідним рішенням Виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів м. Харкова від 02.11.1995 року №171/71. Тобто фактично ОСОБА_5 постійно проживала разом з ОСОБА_4 з 4 років та до досягнення нею 25 років - до моменту її від`їзду в США. Той факт, що позивач проживала разом із ОСОБА_4 також підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2009 року на ім`я ОСОБА_5 , яке міститься в матеріалах справи та була надана позивачем, де зазначена адреса реєстрації ОСОБА_5 , а саме АДРЕСА_2 , тобто саме адреса проживання та реєстрації ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_5 знала про існування заповіту саме з дня його складення, а саме з 20.07.2001 року, оскільки оригінал вказаного заповіту з дня його складання знаходився саме у ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2009 року на ім`я ОСОБА_5 на 1/2 частину вказаної квартири після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на підставі заповіту від 20.07.2001 року, що посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Грішаніною Г.Б. є спадкоємицею вказаного майна. Тобто два заповіта від ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (по 1/2 частині квартири) на ОСОБА_5 було складено в один день 20.07.2001 року у одного і того ж нотаріуса Грішаніної Г.Б., при цьому, про один заповіт ОСОБА_5 від ОСОБА_7 , начебто, знала та отримала на підставі нього відповідне свідоцтво, а про інший від ОСОБА_4 , начебто, не знала, що є абсурдним, при тому, що як один так і другий заповіт знаходились весь час у ОСОБА_5 . Крім того ОСОБА_5 постійно спілкувалась телефоном з бабусею ОСОБА_4 за її життя та була добре обізнана про її стан здоров`я. ОСОБА_5 за місяць до смерті ОСОБА_4 , тобто приблизно на початку березня 2021 року приїздила до м.Харкова з США та знаходилась в м.Харкові приблизно один тиждень саме з метою попрощатися з бабусею, оскільки остання вже була в поганому стані. Під час приїзду ОСОБА_5 в м.Харків в березні 2021 року вона повідомила ОСОБА_2 про те, що не зважаючи на заповіт на 1/2 частину квартири, який знаходиться у неї, вона не буде претендувати на вказане майно. Крім того, в день смерті ОСОБА_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 телефонувала ОСОБА_2 , яка знаходилась саме в квартирі ОСОБА_4 , і яка і повідомила ОСОБА_5 про смерть бабусі. Крім того, оскільки відповідач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про відкриття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , нотаріус маючі інформацію щодо існування вказаного заповіту на ім`я ОСОБА_5 просила ОСОБА_2 зв`язатися з ОСОБА_5 та попросити її подати до нотаріуса відповідну заяву про те, що вона спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняла та на неї не претендує. Вказану інформацію ОСОБА_2 передала ОСОБА_5 , і остання з метою підготовки проекту відповідної заяви 13.12.2021 року з електронної пошти свого чоловіка ОСОБА_8 надіслала скановану копію заповіту, який ОСОБА_2 одразу переслала приватному нотаріусу Ліпінській І.Е. на електронну адресу. Між тим, 10.01.2021 року від чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_9 надійшов на електронну пошту ОСОБА_2 лист, в якому ОСОБА_10 просить ОСОБА_2 перевірити у нотаріуса правильність заяви ОСОБА_11 , текст якої було додано до листа, та вказує, що якщо все вірно, то цю заяву завірять у нотаріуса та проставлять апостиль та відправлять разом з копією американського паспорту ОСОБА_12 та документом про зміну прізвища з перекладом та апостилем. 26.01.2022 року від чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_9 надійшов на електронну пошту ОСОБА_2 ще один лист, в якому ОСОБА_10 вказує, що перед тим, як він поїде ставити апостиль на документи, він просить перевірити правильність складання документів та вірність перекладу, а саме просить переконатися чи приймуть в Україні заяву від ОСОБА_11 , якщо у заявника теж саме прізвище, що і у нотаріуса. При цьому, вказує, що не обов`язково повідомляти, що вони родичі. Також в зазначеному листі ОСОБА_10 повідомляє, що разом з доданими до листа документами також відправить оригінал заповіту, що додатково підтверджує той факт, що заповіт знаходився у ОСОБА_5 . Таким чином, доводи позивача про те, що вказаний заповіт весь час знаходився у ОСОБА_2 і остання передала його позивачу лише в 2023 році під час перебування в США є такими, що направлені на введення суду в оману відносно дійсних обставин справи, та направленні на створенні штучних підстав для надання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. В подальшому, після того, як ОСОБА_2 майже 8 місяців прожила в США у ОСОБА_11 , їх відносини погіршились та вже після від`їзду ОСОБА_2 з США, ОСОБА_13 вирішила все ж таки отримати спадщину після смерті бабусі, натомість в 2023 році строк звернення до нотаріуса з відповідною заявою від ОСОБА_11 вже сплинув, що і зумовило її подати вказаний позов до суду, де з метою створення у суду уявлення про те, що вона начебто нічого не знала про смерть бабусі та про заповіт, було викладено повністю неправдиву інформацією з приводу дійсних обставин справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.11.2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Прокоп`єва Костянтина Євгеновичапро витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задоволено частково. Зобов`язано Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (надати суду: інформацію про перетин державного кордону ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) у період з 01 січня 2021 року по 01.12.2021 року, із зазначенням відомостей про дату та місце перетину державного кордону України, виїзд або в`їзд на територію України, в разі наявності - мету перетину державного кордону України із зазначенням дати і місця перетину державного кордону України. В іншій частині у задоволенні клопотання відмовлено.

Витребувані докази надані на адресу суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2024 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Прокоп`єва Костянтина Євгеновича про виклик свідків задоволено. Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат Гірко П.А. надав вступне слово, в якому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини і наголошуючи на віддаленості постійного місця проживання позивача в США і на принципі свободи заповіту.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Прокоп`єв К.Є. надав вступне слово, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на викладені у відзиві обставини, які свідчать про відсутність поважних причин у позивача, з яких вона пропустила строк на прийняття спадщини.

Треті особи - приватний нотаріус ХМНО Харківської області Ліпінська І.Е. та представник Харківської міської ради у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до копії рішення Виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів м. Харкова від 02.11.1995 року №171/71 ОСОБА_4 була призначена піклувальником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьки якої померли. (т.1, а.с. 147, 198).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №7327 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно 10.08.2023 року (т. 1 а.с.27).

Отже, встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини тривав з 08.04.2021 року по 08.10.2021 року.

29.09.2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , подала приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінській І.Е. заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , надавши відповідне свідоцтво про народження (а.с.77-81), 29.09.2021 року нотаріусом заведена спадкова справа (т.1 а.с.87-89).

Того ж дня нотаріус отримала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) про наявність чинного заповіту, складеного ОСОБА_4 і посвідченого Приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Грішаніною Г.Б. 02.07.2001 року (т.1 а.с.111).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, приватний нотаріус ХМНО Харківської області Ліпінська І.Е. 04.10.2021 року звернулась до Приватного нотаріуса ХМНО Грішаніної Г.Б. із запитом про наявність вказаного в довідці заповіту і надання його копії (т.1 а.с.92)

В подальшому 02.12.2021 року приватний нотаріус ХМНО Харківської області Ліпінська І.Е. також звернулась до нотаріального архіву з запитом про наявність заповіту і надання його копії (т.1 а.с.99), але відповідь Харківського обласного державного нотаріального архіву від 02.12.2021 року свідчить про відсутність в архіві документів Приватного нотаріуса ХМНО Грішаніної Г.Б.(т.1 а.с.100).

Згідно з наданою суду позивачем копією заповіту від 20.07.2001 року, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Грішаніною Г.Б., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок її смерті робить розпорядження: належну їй на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_1 заповідає ОСОБА_16 , 1980 року народження (т.1, а.с. 19) Аналогічна копія заповіту також надана відповідачем до відзиву при повторному розгляді справи (т.1 а.с. 150, 200).

При цьому в наданих суду нотаріусом копіях матеріалів спадкової справи відсутній як текст заповіту, так і відповідні дані про повідомлення особи спадкоємця за заповітом.

22.11.2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінською І.Е. отримана від ОСОБА_17 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_5 ) заява, якою остання приймає спадщину після смерті бабусі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гришаніною Г.Б. 20.07.2001 року за реєстровим №1719, яким належну на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 заповідає ОСОБА_5 , 1980 року народження, що підтверджується заявою та копією заповіту. Заяву про прийняття спадщини підписано 11.10.2023 року ОСОБА_18 в окрузі Лейк, штат Іллінойс, США де встановлено її особу за паспортом США та перевірені відповідні документи про зміну її прізвища ОСОБА_19 на ОСОБА_20 (т.1, а.с. 81-86).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2023 року за №45/01-16 приватним нотаріусом ХМНО Ліпінською І.Е. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у прийнятті спадщини після померлої бабусі ОСОБА_4 , оскільки спадкоємець ОСОБА_21 на час відкриття спадщини не проживала постійно з померлою за однією адресою та не подавала заяв про прийняття спадщини у передбачений законом строк (т.1, а.с. 25-26).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-2826, на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаніною Г.Б. 20 липня 2001 року і зареєстрованого в реєстрі за №1720, спадкоємицею зазначеного в заповіті в цілій частці майна ОСОБА_22 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_5 , зареєстрована в Україні за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає в США, спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Реєстрація права власності за ОСОБА_5 на вказану частку квартири підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т.1, а.с.20-24).

Копії письмових заяв від 24.01.2022 року, адресованих нотаріальній конторі від імені ОСОБА_1 про те, що вона спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняла та на неї не претендує (т.1, а.с. 152, 155-156, 202, 205-206) були надані суду відповідачем разом з копією заповіту, але вказані заяви до нотаріальної контори не подавались, в матеріалах спадкової справи відсутні, містять дату поза межами строку на прийняття спадщини, отже не мають юридичного значення, як і копії електронного листування, безпосереднім учасником якого позивач ОСОБА_1 не була, і достовірність якого викликає сумніви щодо дат такого листування, його безпосередніх авторів, змісту та додатків до електронний листів (т.1, а.с. 148-159, 199-210).

З відповіді Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби від 28.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) у період з 01.01.2021 року по 01.12.2021 року перетинала держаний кордону України 11.03.2021 року (В`їзд) та 18.03.2021 року (Виїзд), інша інформація відсутня (т.1, а.с. 245-246).

У судовому засіданні допитана з її згоди в якості свідка відповідач ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_23 (дівоче прізвище ОСОБА_19 ) доводиться їй племінницею, яка проживала з 4 до 25 років з батьками відповідача, оскільки батьки ОСОБА_24 загинули спочатку помер її батько, брат відповідача, а потім померла і матір. Отже в позові помилка відповідач доводиться позивачу не матір`ю, а тіткою. В 2001 році батьки відповідача, тобто її матір ОСОБА_4 та вітчим вирішили залишити все майно за заповітом ОСОБА_24 , оскільки вона народила дитину без чоловіка. Це було всім відомо в їх сім`ї. ОСОБА_24 була зареєстрована з ОСОБА_4 , але фактично проживала окремо. В 2006 році ОСОБА_24 виїхала в Америку. В 2009 році помер вітчим і 1/2 спірної квартири залишив ОСОБА_24 , яка приїхала до Харкова і вступила у спадщину. ОСОБА_24 запрошувала матір до Америки, допомагала матеріально. В них були дуже добрі стосунки. Але у матері був рак шлунку 12 років. За місяць до її смерті в березні 2021 року ОСОБА_20 приїхала до Харкова, щоб попрощатись з бабусею. Позивач та відповідач обговорювали питання спадщини, вирішили з квартирою, що вона їм буде належати навпіл. ОСОБА_20 навіть хотіла залишити довіреність. В квітні 2021 року померла матір відповідача, про що по телефону повідомили ОСОБА_20 . В вересні 2021 року відповідач почала оформляти спадщину і було необхідно отримати відмову для нотаріуса від ОСОБА_25 . Нотаріус надіслала в електронному вигляді звернення. Відповідачу до опостилювання надсилалась заява для перевірки. Оригінал заповіту був в єдиному екземплярі у ОСОБА_20 . В ОСОБА_26 у ОСОБА_20 чоловік юрист. Відповідач повідомила, що в серпні 2022 року під час війни вона приїздила до Америки, отримувала там соціальну допомогу, там її прийняла племінниця ОСОБА_20 , яка добре забезпечена. В 2023 році відповідач повернулась з Америки в Україну, з позивачем все було у них добре, тому відповідач була здивована поведінкою позивача і цим позовом, оскільки до початку війни вони готували заяву про відмову від спадщини, але після початку війни все зупинилось.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомила, що відповідач доводиться їй подругою з інституту з 1980 року, а також їй відомо, що позивач - племінниця подруги. Свідок знає сім`ю ОСОБА_27 більше 40 років, всі їх стосунки, в тому числі що позивач ОСОБА_24 змалечку проживала з матір`ю відповідача і була як донька бабусі. З ОСОБА_4 позивач спілкувалась, коли приходила в гості до подруги. Бабуся розповідала багато про ОСОБА_28 , її життя в Америці, раділа за неї. До смерті бабусі ОСОБА_23 приїхала з Америки попрощатись з нею, але жила в цей час у відповідача. Свідок знала від подруги, що вони домовились поділити квартиру між собою. Взагалі ОСОБА_24 до від`їзду в ОСОБА_26 була не дуже влаштована вийшла заміж, народила дитину, розлучилась, а потім знов вийшла заміж. Після смерті бабусі позивач і відповідач спілкувались по телефону.

Свідок ОСОБА_15 повідомив, що він доводиться колишнім чоловіком відповідачу, з якою вони розірвали шлюб приблизно 8 років тому. У зв`язку з цим свідкові відомо про стосунки, які склались в сім`ї його колишньої дружини ОСОБА_2 , зокрема, він знайомий з племінницею позивачем ОСОБА_29 , яка з дитинства проживала з батьком та матір`ю його дружини. ОСОБА_5 виросла та виїхала до США. Тесть помер в 2009 році, була оформлена спадщина за заповітом після його смерті. Теща померла в 2021 році. Свідок підтримує стосунки з колишньою дружиною - відповідачем і спілкувався з відповідачем в день смерті її матері, знає, що в цей день дзвонили ОСОБА_19 . Також він був присутній на похованні. Свідкові відомо, що по заповіту батьки його колишньої дружини залишили квартиру для онуки ОСОБА_19 , оскільки вона їм була як донька.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Згідно ч. 1, п.п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України,кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1,2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1273 ЦК України передбачено право на відмову від прийняття спадщини. Так, с падкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно з п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди дослужуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 127/12911/18.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5.

Виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У постанові від 28.03.2022 року по справі №750/2158/21 Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту викладені правові позиції також у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі №642/2539/18-ц, від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17, від 28.10.2019 року у справі №761/42165/17, від 06.06.2018 року у справі №315/765/14-ц.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні запроваджено воєнний стан з 5:30 год. 24.02.2022 року.

З огляду на вказані положення закону і судову практику, оцінюючи досліджені докази, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 закінчився 08.10.2021 року. У вказаний законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до нотаріуса відповідач ОСОБА_2 . Про існування заповіту на ім`я позивача ОСОБА_3 позивач дізналась вже після того, як сплинув строку на прийняття спадщини, оскільки постійно проживає в США та має паспорт США, і звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, підписаною нею 11.10.2023 року також в США, яка отримана нотаріусом лише 22.11.2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку. Враховуючи наведені обставини, а саме віддаленість постійного місця проживання позивача, яке знаходиться в США, факт прийняття спадщини спадкоємцем за законом і необізнаність позивача про наявність чинного заповіту на її ім`я, враховуючи принцип свободи заповіту, а також відсутність письмової згоди спадкоємця, яка прийняла спадщину, на подання позивачем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, суд вважає причини пропуску строку позивачем на подання такої заяви поважними і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому суд враховує, що всі надані відповідачем письмові докази під час повторного розгляду справи за участю відповідача стосуються доведення наявності наміру у позивача відмовитись від спадщини, однак такі докази, в тому числі електронні листи датовані поза межами строку на прийняття спадщини, отже не мають юридичного значення, і не доводять дійсні наміри позивача. При цьому дані про зміст чинного заповіту відсутні навіть в матеріалах спадкової справи, наданої суду, отже позивач нотаріусом про наявність заповіту не повідомлялась. При цьому суд також звертає увагу на те, що до матеріалів справи надані копії заповіту від 20.07.2001 року № 1719, а нотаріусом отримано довідку з реєстру про наявність чинного заповіту від 02.07.2001 року №1719, що покладає на нотаріуса обов`язок додаткового з`ясування всіх обставин в межах наданих повноважень для вирішення питання при оформленні спадкових прав. Факт приїзду позивача в Україну за місяць до смерті спадкодавця не підтверджує тих обставин, що позивач була повідомлена про смерть спадкодавця, яка настала вже після її від`їзду. Показання відповідача як свідка суд оцінює критично, оскільки відповідач є заінтересованою особою і має відповідні майнові претензії до позивача. Показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 описують лише гарні стосунки, які склались між спадкодавцем та позивачем, що ніким не заперечувалось. При цьому вони не були безпосередніми свідками розмови, в якій відповідач повідомила позивача про смерть ОСОБА_4 . Отже суд приходить до висновку, що належні, достовірні і достатні докази про повідомлення позивача, яка постійно проживає в США, як про смерть спадкодавця так і про наявність чинного заповіту саме під час строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 відповідачем не надані.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає за необхідне позов задовольнити і визначити ОСОБА_3 додатковий строк, тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 10, 12, 13, 76-82, 128, 131, 141, 142, 247, 263-265, 273,354 ЦПК України,ст.ст. 1269, 1270, 1272,1273 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини -задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ;

Треті особи:

-Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, адреса: 61001, м. Харків, пр-т Гагаріна, буд. 41/2, секц. 5, офіс 107;

-Харківська міська рада, , місцезнаходження: 61003, м. Харків, пл. Конституції, буд. 7.

Повне рішення складено 22.05.2025 року.

Суддя Н.В. Баркова