Дата документу 19.05.2025
Провадження № 2/334/801/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Мохунь М.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про визначення місця проживання дитини із матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про визначення місця проживання дитини із матір`ю.

Позов обґрунтований тим, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб 07 червня 2019 року. Від шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Від народження дитина проживала разом із матір`ю та батьком, а з липня 2020 року родина ОСОБА_5 переїхала проживати у квартиру, що належала відповідачу, за адресою: АДРЕСА_1 . З квітня 2022 року відповідач був мобілізований до лав ЗСУ.

12 липня 2024 року відповідач без пояснень, попереджень та видимих для позивачки підстав, звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовом про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Наразі позивачка із сином проживають у належній її родині квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому дитина не має зареєстрованого місця проживання, так як батько від народження сина не давав згоди на реєстрацію своєї дитини за адресою реєстрації місця проживання матері та ухилявся здійснити реєстрацію місця проживання дитини за своєю адресою реєстрації місця проживання.

Останнім часом між позивачкою та відповідачем неодноразово виникали спори щодо визначення місця проживання дитини та реєстрації міста проживання. Вирішити самостійно спір сторонам не вдається. На пропозицію укласти нотаріальну угоду з питань визначення місця проживання дитини та порядку зустрічей батька із сином, відповідач не надав відповіді.

Доглядом та вихованням сина займається позивачка, яка піклується про його стан здоров`я, забезпечує усім необхідним, захищає від небезпеки та створює комфортні та безпечні умови у зв`язку з введенням військового стану в Україні. Дитина наразі відвідує студію інтелектуального і творчого розвитку, де отримує базову підготовку та навички першокласника.

З метою забезпечення найбільш комфортних умов життя сина, матір дитини вважає за необхідне визначити місце проживання сина разом з нею. Разом з тим дитина не буде змінювати свого постійного місця проживання, лікарні, в якій проводяться медичні обстеження, що буде відповідати її інтересам та стабільності адаптації у соціумі.

Позивачка вживала всіх необхідних заходів, щоб вирішити питання про участь у вихованні дитини без залучення органів державної влади, але відповідач своїми діями змушує звертатися за захистом прав та інтересів дитини. Вважає, що принцип «забезпечення інтересів своєї дитини» якнайкраще вдається реалізовувати матері хлопчика, то визначити місце проживання дитини буде доцільно саме із нею.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд визначити постійне місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із його матір`ю ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 24.12.2024 року, провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду м. Запоріжжя від 12.02.2025 року було закрито підготовче провадження, оскільки виконані завдання підготовчого судового засідання та призначено справи до судового розгляду по суті. Зобов`язано орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району надати висновок щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із його матір`ю ОСОБА_2 .

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Сандак І.А. в судовому засідання позовну заяву підтримала, просила задовольнити з підстав, які викладені у позові та визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. 30.01.2025 року, представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Трачук Н.І., надала заяву в якій просила суд слухати справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з мамою у відсутність відповідача, який перебуває у зоні проведення бойових дій з квітня 2022 року та представника, позов визнається відповідачем частково, оскільки він ніколи не перешкоджав матері у проведенні реєстрації дитини за місцем її реєстрації, у період його відпусток вона сама не бажає зустрічатися з ним та не надає можливості спілкуватися з сином, у зв`язку з чим ним було подано позов до суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Судові витрати виникли з вини самої позивачки і підстав для їх стягнення з відповідача немає, щодо визначення місця проживання не заперечує, за умови, що у рішенні суду буде зазначена адреса.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, в судове засідання не з`явився. 04.04.2025 року до суду від районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, засобами поштового зв`язку, надійшов Висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб 07 червня 2019 року, який зареєстрований Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено актовий запис №162, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.06.2019 року. (а.с.9)

Від шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 . (а.с.10)

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2024 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується копією вказаного рішення. (а.с.17-19)

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 4 ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід врахувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У висновку №563/01-34/22.01-472 від 25 березня 2025 року про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був складений органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, встановлено що після початку повномасштабного вторгнення рф до України, з квітня 2022 року батько дитини ОСОБА_3 мобілізований до лав військової частини НОМЕР_3 НГУ, де перебуває на даний час на військовій службі. Згідно пояснень ОСОБА_2 встановлено, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для підготовки до школи та загального розвитку дитини відвідує заняття та спеціалістів, а саме: чотири рази на тиждень відвідує ЗПО «Центр дитячої та юнацької творчості Шевченківського району ЗМР», студію інтелектуального та творчого розвитку дітей дошкільного віку «Краплинка»; двічі на тиждень відвідує арт-терапевтичні заняття; з січня 2025 року два рази на тиждень дитина відвідує логопеда-психолога. Спеціалістами відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з метою обстеження умов проживання було здійснено вихід за фактичним місцем проживання родини за адресою: АДРЕСА_2 , та складено акт обстеження умов проживання. Під час обстеження було встановлено, що для проживання, виховання, розвитку та відпочинку дитини відповідного віку створено необхідні умови. На виконання п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 (зі змінами), фахівцями Запорізького міського центру соціальних служб складено оцінку потреб родини матері, ОСОБА_2 . Згідно висновку оцінки потреб родини від 20.02.2025 року, умови проживання задовільні для дитини наявне усе необхідне для виховання, відпочинку та розвитку. Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи статус батька дитини, ОСОБА_3 , який наразі проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України, рішення комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 26.02.2025 року протокол № 9, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Разом з цим, суд звертає увагу відповідача, що при вирішенні питання про визначення місця проживання, наприклад, малолітньої дитини, за Сімейним кодексомУкраїни поняття місця проживання має інший зміст. Це - не конкретна адреса і не конкретний населений пункт із вказівкою на будинок, а саме особа, з якою має проживати дитина.

На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначене та інтереси малолітнього ОСОБА_4 , приймаючи до уваги вік дитини та встановлені судом обставини, а саме, що на даний час син проживає разом із матір`ю, батько проходить військову службу, за місцем проживання дитини створені належні умови, мати виховує та утримує дитину, суд приходить до висновку, що необхідно визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем її постійного проживання.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідачf на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору, яка пропорційна задоволеним позовним вимогам, а саме 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, ст. ст. 7, 19, 141, 157, 160, 161 СК України, суд -

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про визначення місця проживання дитини із матір`ю- задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем її постійного проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 23.05.2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Третя особа - Районна адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, , адреса: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, буд. 34.

Суддя: Баруліна Т. Є.