Справа №295/9605/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді - Зосименка О.М.,

при секретарі Стелюті М.С.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ частки майна в натурі,

установив:

Позивач звернулась до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ частки майна в натурі.

В судові засідання, призначені на 06.12.2024 року, 21.01.2025 року, 26.02.2025 року, 02.04.2025 року, 20.05.2025 року, позивач та її представник не з`явились, про місце і час розгляду справи повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином повідомлялась судом про місце і час розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду у разі, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Норми ст.223 ЦПК України передбачають обов`язок суду залишити позовну заяву без розгляду у разі повторної неявки позивача, який належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду, в судове засідання і, якщо від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі Пономарьова проти України зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати неявку позивача та її представника в судові засідання без поважних причин, і розцінює дані дії як втрату інтересу до позову, в зв`язку з чим вважає за необхідне на підставі ст.ст.223, 257 ЦПК України залишити позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 223, 257 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виділ частки майна в натурі - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Зосименко