Номер провадження № 2-др/205/30/25
16.05.2025 м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді - Грони Д. С.
за участю секретаря судового засідання - Матківської В. В.
Представника позивача - Богдан Л. М.;
Представника відповідача - Сустав Н. В.;
У провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Рішенням суду від 29.04.2025 позов було задоволено частково.
07.05.2025 представник відповідача звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у розмірі 25 600,00 грн, з яких: 22 900,00 грн витрати на професійну правничу допомогу та 2 700,00 грн витрати на проведення експертизи.
У судовому засіданні представник відповідача просила задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі.
Представник позивача просила відмовити у стягненні судових витрат, посилаючись на те, що вони є завищеними та неспівмірними.
Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, вислухавши представників сторін, суд дійшов такого висновку.
Рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 29.04.2025 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя було задоволено частково. Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 67 259,33 грн - грошової компенсації вартості частку ринкової вартості автомобіля марки Mitsubishi Lanser, 2008 року випуску, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

У відзиві на позов представник відповідача вказала, що планує звернутися до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу. В продовження свого наміру, 05.05.2025 представник відповідача звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з позивача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно пунктів 1, 2 частини 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору, витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідача, зокрема, додано копії договору № 194 від 08.10.2024 про надання правничої допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Сустав Н. В., додаткової угоди № 1 від 08.10.2024 із визначенням правничої послуги та її вартості, Акту № 1 прийому-передачі послуг від 02.05.2025, платіжної інструкції № @2PL579638 від 08.10.2024 на суму 4 000,00 грн, платіжної інструкції № @2PL233104 від 30.01.2025 на суму 1 500,00 грн, платіжної інструкції № @2PL289762 від 20.02.2025 на суму 1 500,00 грн, платіжної інструкції № @2PL715590 від 18.03.2025 на суму 1 500,00 грн, платіжної інструкції № @2PL676948 від 03.04.2025 на суму 1 500,00 грн, платіжної інструкції № @2PL353777 від 30.04.2025 на суму 1 500,00 грн. Як вбачається з Акту прийому-передачі № 1 від 02.05.2025 вартість таких послуг складає 22 900,00 грн.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Згідно зі статтею 1 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно з частиною першою статті 27 вищевказаного Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону). Статтею 30 вищевказаного закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України). Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Сустав Н. В. був укладений договір про надання правничої допомоги від 08.10.2024 №194. Відповідно до детального розрахунку компенсації витрат на професійну правничу допомогу викладеному в акті № 1 прийому-передачі послуг від 02.05.2025 відповідачу з боку адвоката надані послуги, які сторони договору оцінили на загальну суму 22 900,00 грн.

Разом з тим, з урахуванням, часткового задоволення позову, заперечень представника позивача проти обґрунтованості вищевказаної суми витрат на правову допомогу, положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд зазначає, що розмір витрат позивача на правничу допомогу підлягає зменшенню пропорційно до розміру відхилених судом вимог позивача.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню суму витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 989,12 грн (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень дванадцять копійок).

Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сустав Наталії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі № 205/12399/24.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 989,12 грн (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень дванадцять копійок).

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено та підписано 21.05.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Богдан Лариса Миколаївна, адреса робочого місця адвоката: АДРЕСА_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Представник відповідача: адвокат Сустав Наталія Валеріївна, адреса робочого місця адвоката: АДРЕСА_4 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2

Суддя: Денис ГРОНА

.