Справа № 197/1026/24
Провадження № 2/197/53/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,

представника позивача - адвоката Страха В.О. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Широке позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Широківської селищної ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

представник - адвокат Страх В.О. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту родинних відносин першого ступеню спорідненості, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серії НОМЕР_1 від 23.08.2024, виданим Широківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса), актовий запис № 98. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі договору про право забудови, який посвідчено Апостолівською державною нотаріальною конторою 07.12.21964, реєстр. № 494 акту готовності, затвердженого виконавчим комітетом Широківського району 27.11.1985, запис в реєстрі: книга №18, стр. 168, запис №3068. Оригінал договору та акту втрачено. За життя померлий належним йому майном не розпорядився, заповіт не склав. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та, маючи намір прийняти спадщину, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Янковської О.І. за отриманням нотаріальних послуг, проте йому, згідно постанови від 04.09.2024 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Крім того, згідно паспорта громадянина України заявника, документ № НОМЕР_2 , виданий органом 1226 від 21.03.2018, прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначено як " ОСОБА_1 ". Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого Жданівським сіл. РАЦСом Харцизького району від 01.08.1962, актовий запис № 205 батьками ОСОБА_1 зазначені: мовою оригіналу " ОСОБА_3 " батько, мовою оригіналу " ОСОБА_4 " мати. Архівною довідкою №264/01.23 від 06.08.2024, виданою державним архівом Волинської області по метричних книгах Свято-Михайлівської церкви села Пулемець Любомльського повіту встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Хрипськ Любомльського повіту (метричний запис про народження №3 від 08.01.1940). Батько: ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження, розпочато підготовче провадження в справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у останньому.

Відповідачем було надано до суду відзив на позовну заяву, яким відповідач частково визнав позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою суду від 24 березня 2025 року клопотання представника ОСОБА_7 про витребування від Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області завірені копії договору про право забудови, який посвідчений Апостолівською державною нотаріальною конторою 07.12.1964, реєстр № 494 та акту готовності, затвердженого виконавчим комітетом Широківського району від 27.11.1985, записано у реєстр: книга № 18, стр. №168, запис № 3068, майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та від виконавчого комітету Широківської селищної ради завірені копії договору про право забудови, який посвідчений Апостолівською державною нотаріальною конторою 07.12.1964, реєстр №494 та акту готовності, затвердженого виконавчим комітетом Широківського району від 27.11.1985, записано у реєстр: книга № 18, стр. № 168, запис № 3068, місцезнаходження майна: АДРЕСА_1 було задоволене судом.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення" (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму № 5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серії НОМЕР_1 від 23.08.2024, виданим Широківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса), актовий запис №98.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі договору про право забудови, який посвідчено Апостолівською державною нотаріальною конторою 07.12.21964, реєстр. №494 акту готовності, затвердженого виконавчим комітетом Широківського району 27.11.1985, запис в реєстрі: книга №18, стр. 168, запис №3068. Оригінал договору та акту втрачено.

За життя померлий належним йому майном не розпорядився, заповіт не склав. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 . Заявник, маючи намір прийняти спадщину звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Янковської О.І. за отриманням нотаріальних послуг, проте йому, згідно постанови від 04.09.2024 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Крім того,

Згідно паспорта громадянина України заявника, документ № НОМЕР_2 , виданий органом 1226 від 21.03.2018 прізвище ім`я по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_1 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого Жданівським сіл. РАЦСом Харцизького району від 01.08.1962, актовий запис № 205 батьками ОСОБА_1 зазначені: мовою оригіналу " ОСОБА_3 " батько, мовою оригіналу " ОСОБА_4 " мати.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 01.03.2024, виданим Широківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса), актовий запис №98 прізвище ім`я по батькові померлого зазначене як ОСОБА_8 .

Архівною довідкою №264/01.23 від 06.08.2024, виданою державним архівом Волинської області по метричних книгах Свято-Михайлівської церкви села Пулемець Любомльського повіту встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Хрипськ Любомльського повіту (метричний запис про народження №3 від 08.01.1940). Батько: ОСОБА_6 .

Відповідно до листа Апостолівської державної нотаріальної контори Криворізького району Дніпропетровської області №100/01-16 від 04.04.2025 було надано копію договору про надання в безстрокове користування земльної ділянки для будівництва і індивідуального житлового будинку на праві особистої власності ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Апостолівської ДНК Причко Ф.А. 07.12.1964 за реєстром №2194.

А відтак, ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_1 , при цьому вказані неточності виникли в результаті неналежного перекладу персональних даних на державну мову.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, згідно діючого на той час законодавства, а саме, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966, яка передбачала обов`язкову реєстрацію будинків і домоволодінь у межах міст і селищ.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 р., відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 cт.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 за 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963, Законом України "Про власність", Законом України від 07.12.1990 № 533-ХІ1 "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25.12.1974 "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української PCP від 11.03.1985 №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP", Вказівками по веденню негосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 за 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31.01.1966, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 3.10.1975 №45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 №1/5 та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державно ї реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання, узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у негосподарські книги місцевих Рад. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки ОСОБА_2 належав житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому право власності на нього перейшло до ОСОБА_1 , як спадкоємця за законом після його смерті.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , належним чином оформив свої спадкові права, так як звернувся у встановлений строк з відповідною заявою до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Янковської О.І.

Відповідно до ч. 1 ст.1216, ч. 1 ст.1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Також, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, та враховуючи нормативні акти, які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ОСОБА_1 має право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, представник позивача просить залишити судові витрати за позивачем, а відтак останні залишаються за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 7, 19, 23, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Виконавчого комітету Широківської селищної ради (місцезнаходження: Дніпропетровська область, Криворізький район, с-ще Широке, вул. Соборна, 107, код ЄДРПОУ: 41753769) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин між ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, що ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті рідного батька ОСОБА_2 .

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 19 травня 2025 року.

Суддя М.В. Панчук