РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

- заочне -

Справа № 495/1113/25

Номер провадження 2/495/1125/2025

12 березня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Анісімової Н.Д.,

із участю секретаря судового засідання Кракатиця В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13.03.2013 року, актовий запис №27. За життя ОСОБА_2 на праві приватної власності належали 29/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею 108,1 кв.м., житловою площею 56,6 кв.м.; літ.«а» - веранда; літ.«а1» - веранда; літ.«а2» - веранда; літ.«а3» - підвал; літ.«Б» - літня кухня-сарай; літ.«В» - вбиральня; літ.«Г» - сарай; №1-10 споруди, що підтверджується договором купівлі-продажу посвідчений 21.04.1994 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №2-957. За своє життя ОСОБА_2 на випадок своєї смерті склала на ім`я позивача ОСОБА_1 заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповідала позивачу, отже, відповідно до ст.ст.1223, 1233 ЦК України позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської нотаріальної контори Кушнір І.В. від 18.12.2013 року №3620/01-16. Позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом, фактично прийняв спадщину після спадкодавця, користується спадковим майно та здійснює всі належні платежі.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2025 року позов залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2025 року провадження по справі відкрито.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13.03.2013 року, актовий запис №27.

За життя ОСОБА_2 на праві приватної власності належали 29/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею 108,1 кв.м., житловою площею 56,6 кв.м.; літ. «а» - веранда; літ.«а1» - веранда; літ.«а2» - веранда; літ.«а3» - підвал; літ.«Б» - літня кухня-сарай; літ.«В» - вбиральня; літ.«Г» - сарай; №1-10 споруди, що підтверджується договором купівлі-продажу посвідчений 21.04.1994 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №2-957.

За своє життя ОСОБА_2 на випадок своєї смерті склала на ім`я позивача ОСОБА_1 заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповідала позивачу, отже, відповідно до ст.ст.1223, 1233 ЦК України позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської нотаріальної контори Кушнір І.В. від 18.12.2013 року №3620/01-16. Позивач фактично прийняв спадщину після померлої, користуються спадковим майном та здійснює всі платежі.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.1, 3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Статте 1247 ЦК України встановлені загальні вимоги до форми заповіту. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1248 України, н отаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Згідно ст.15 ЦК України, к ожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів.

Статтями 66-68 Закону України «Про нотаріат» визначено, що обов`язок щодо встановлення спадкового майна, кола спадкоємців та видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно покладений на органи нотаріату.

Згідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно положень п.4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Висновки за результатами розгляду справи

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем цілком обґрунтовано заявлені, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15, 16, 1216-1218, 1233, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 211, 247, 263, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності на нерухоме майно, а саме: 29/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ.«А» - житловий будинок, загальною площею 108,1 кв.м., житловою площею 56,6 кв.м.; літ.«а» - веранда; літ.«а1» - веранда; літ.«а2» - веранда; літ.«а3» - підвал; літ.«Б» - літня кухня-сарай; літ.«В» - вбиральня; літ.«Г» - сарай; №1-10 споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.Д.Анісімова