Справа № 588/1915/24
Провадження № 2/588/102/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2025 року м. Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Гаврилович Я.Д., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом,
Позивачка ОСОБА_1 у жовтні 2024 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що її батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вона прийняла спадщину після смерті матері шляхом подання до нотаріуса відповідної заяви в передбачений законом строк та переоформила три земельні ділянки, що належали матері на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №580082, виданого Боромлянською сільською радою Тростянецького району Сумської області 19.12.2002.
Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 не прийняв спадщину в порядку передбаченому законом. На адресу приватного нотаріуса Гребіника О.Д., 26.01.2023, з пропуском шестимісячного строку надійшов лист в якому нібито від імені ОСОБА_3 заявляється про прийняття спадщини, однак підпис особи, яка його склала ніким не засвідчений. ОСОБА_3 зареєстрований у АДРЕСА_1 , але на початку вторгнення РФ в Україну, виїхав до Росії, бо має громадянство РФ. Таким чином ОСОБА_3 не міг бути присутній в Україні після 2015 року і до цього часу. Тому заява, яка надійшла від ОСОБА_3 до приватного нотаріуса є нікчемною, а її автор невідомий.
Приватний нотаріус Гребіник О.Д. надсилав на адресу ОСОБА_3 рекомендований лист з роз`ясненням вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України та пропозицією особисто прибути до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , або подати нотаріально посвідчену заяву. Однак такий лист повернувся без вручення у зв`язку з відсутністю отримувача за місцем проживання.
На звернення позивачки до нотаріуса з приводу оформлення спадщини на усе майно після смерті матері, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснив право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки.
Ухвалою суду від 17.10.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду,призначено підготовче судове засідання та витребувано у приватного нотаріуса Гребіника О.Д. інформаційну довідку із спадкового реєстру про заведену спадкову справу після смерті ОСОБА_5 .
Ухвалою суду від 11.04.2025 закрито підготовче провадження у вказаній справі, призначено до розгляду по суті та за клопотанням представника позивачки витребувано докази у справі.
У судовому засіданні позивачка а її представник позов підтримали повністю, обґрунтувавши обставинами викладеними у позовній заяві, просили задовольнити заявлені вимоги. Також представник позивачки зазначив, що в разі з`явлення відповідача у судове засідання, ним була б подана заява про призначення почеркознавчої експертизи справжності підпису відповідача на заяві про прийняття спадщини. Крім того, представник позивачки зазначив, що позивачка залишає за собою понесені судові витрати.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, не повідомив про причину неявки, а також не подав відзив.
Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд.
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами та спорами про право власності, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Боромля Тростянецького району Сумської області, та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Боромля Тростянецького району Сумської області, (а.с. 9, 11, 13-14).
Згідно свідоцтва про зміну імені, серії НОМЕР_1 від 11.05.2023, позивачка змінила попереднє прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , про що було складено актовий запис № 30 (а.с. 12).
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Боромлянської сільської ради Охтирського району Сумської області від 12.08.2022, ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована сама за адресою: АДРЕСА_2 . Заповіт посвідчений від імені ОСОБА_5 не змінений і не відмінений (а.с. 30).
Після смерті матері позивачка прийняла спадщину та отримала у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що належали матері на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №580082, виданого Боромлянською сільською радою Тростянецького району Сумської області 19.12.2002 (а.с. 19-21).
Також приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіником О.Д., було надано копію заяви про прийняття спадщини, що надійшла 26.01.2023 від ОСОБА_3 , однак вказана заява не є нотаріально посвідченою (а.с. 46).
Листом від 16.08.2024 за №49/02-14 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіником О.Д., було надіслано ОСОБА_3 повідомлення про необхідність подати заяву про прийняття спадщини, підпис на якій має бути нотаріально засвідчений нотаріусом (а.с. 28).
Допитана у судовому засіданні як свідок позивачка пояснила, що відповідач до 2014 року проживав у м. Суми та з початку війни виїхав до Росії. Заяву до нотаріуса подавала знайома відповідача, про це їй повідомив брат ОСОБА_10 .
Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Відповідно до вимог п.п. 3.3, 3.4, 3.5 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. У разі надходження засобами поштового зв`язку заяви, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, або заяви, підписаної кваліфікованим електронним підписом або удосконаленим електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису спадкоємця, яка надійшла технічними засобами електронних комунікацій, нотаріус приймає таку заяву, заводить спадкову справу, а спадкоємцю повідомляє про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.
Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Подання заяви про прийняття спадщини - це також правочин, оскільки він призводить до набуття спадкоємцем права власності на спадщину.
Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Враховуючи вищевикладене, оскільки справжність підпису ОСОБА_3 у заяві про прийняття спадщини, яка надійшла до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіника О.Д., не засвідчена нотаріально, тому такий правочин є нікчемним та не створює юридичних наслідків.
ОСОБА_3 проігнорував повідомлення приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіника О.Д., про необхідність подати заяву про прийняття спадщини, підпис на якій має бути нотаріально засвідчений нотаріусом.
Відтак, позивачка є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті матері за заповітом, а інших спадкоємців, крім позивачки, які б прийняли спадщину після її смерті судом не встановлено.
Постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіника О.Д. від 09.10.2024, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на земельні ділянки, що розташовані на території Боромлянської сільської ради, оскільки від спадкоємця за заповітом ОСОБА_3 надійшла заява про прийняття спадщини, без нотаріального посвідчення підпису. Лист, що направлявся ОСОБА_3 з роз`ясненням порядку дій для прийняття спадщини було повернуто без вручення (а.с. 29).
Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Ураховуючи, що приватним нотаріусом, відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивачка обґрунтовано звернулася до суду.
Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України).
Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, зважаючи на заяву представника позивачки, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя О. О. Огієнко