УХВАЛА

14 травня 2025 року

м. Київ

справа № 462/385/24

провадження № 61-17132св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,

треті особи: Служба у справах дітей Пустомитівської міської ради, орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану їх представником - адвокатом Андрухів Юлією Олександрівною, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: служба у справах дітей Пустомитівської міської ради, орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації, про зобов`язання не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів спілкування та участі у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про зобов`язання не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів спілкування та участі у вихованні дитини.

Постановою Верховного Суду від 05 березня 2025 року залишено без задоволення касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Манукян М. А., а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 квітня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року залишено без змін.

31 березня 2025 року від представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Андрухів Ю. О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, надану йому у касаційній інстанції, в розмірі 12 000 грн, на користь ОСОБА_2 - 11 000 грн та на користь ОСОБА_3 - 11 000 грн.

На обґрунтування витрат на правову допомогу, надану заявникам в суді касаційної інстанції, останні надали до суду договори про надання правової допомоги від 27 березня 2023 року, додатки до цих договорів, ордери, акти надання послуг від 31 січня 2025 року та 27 березня 2025 року, квитанції про сплату послуг відповідно до актів надання послуг, а також квитанції про направлення заяви про ухвалення додаткового рішення сторонам у справі.

Заява обґрунтована тим, що суд касаційної інстанції не вирішив питання про розподіл вказаних судових витрат. Водночас заявник просила поновити строк на подання цієї заяви у зв'язку із тим, що постанову Верховного Суду від 05 березня 2025 року отримала лише 25 березня 2025 року.

Розглядаючи вимоги заяви Андрухів Ю. О. , колегія суддів дійшла висновку, що ця заява підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у таких випадках: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до вимог підпункту в пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при вирішенні цієї справи Верховний Суд у постанові від 05 березня 2025 року не вирішив питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналіз статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів понесення судових витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат підлягає залишенню судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

Зважаючи на те, що в електронному вигляді постанову Верховного Суду від 05 березня 2025 року доставлено до електронних кабінетів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інтереси яких представляла адвокат Андрухів Ю. О., 13 березня 2025 року, про що свідчать повідомлення про доставлення електронних листів (а. с. 231, 232 зворот, 233 зворот, т. 2), а остання надала докази витрат на правничу допомогу, понесені в суді касаційної інстанції, лише 31 березня 2025 року, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що п'ятиденний строк на подання доказів понесення судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції пропущений з неповажних причин.

Водночас колегія суддів враховує, що заявляючи клопотання про поновлення пропущеного строку пропущеного строку на подання доказів понесення судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, адвокат Андрухів Ю. О. не надала доказів поважності причин пропуску такого строку, а лише вказала про отримання нею копії постанови Верховного Суду 25 березня 2025 року, у зв`язку із чим подане нею клопотання є необґрунтованим.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для залишення заяви Андрухів Ю. О. про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі без розгляду, що відповідає положенням статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 126, 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану їх представником - адвокатом Андрухів Юлією Олександрівною, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: служба у справах дітей Пустомитівської міської ради, орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації, про зобов`язання не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів спілкування та участі у вихованні дитини залишити без розгляду.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович