Справа 688/1205/25
№ 2/688/657/25
Рішення

Іменем України

(заочне)

19 травня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

секретаря судових засідань Кулеші Л.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позиції сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань за кредитним договором №7411675 від 26.12.2023 у розмірі 33075,24 грн. та судових витрат, що складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Позов обґрунтовує тим, що 26.12.2023 ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи уклали кредитний договір №7411675 про надання споживчого кредиту. Договір укладений відповідно до правил надання коштів у позику, встановлених ТОВ «Авентус Україна» та оприлюднених у вільному доступі на сайті та підписаний відповідачем 26.12.2023 о 12:16:56 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора С5130, що був надісланий відповідачу. ТОВ «Авентус Україна» перерахувало відповідачу суму кредиту у розмірі 7500 грн на платіжну карту відповідача, реквізити якої він повідомив. ТОВ «Авентус Україна» ініціювало переказ коштів шляхом безготівкового зарахування через компанію ТОВ «ПЕЙТЕК» на платіжну карту (маска карти) № НОМЕР_1 . За договором сторони погодили суму кредиту 9500 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів кожні 30 днів Терміни повернення кредиту та сплати відсотків. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 33075,24 грн, в т.ч. 9086 грн заборгованість по тілу кредиту, 23988,64 грн заборгованість за процентами. Проценти нараховані первинним кредитором.

23.10.2024 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «Онлайн фінанси» уклали договір факторингу №23.10/24-Ф, за яким до ТОВ ФК «Онлайн фінанси» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 33075,24 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників за договором факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, платіжною інструкцією № 166 від 30.10.2024.

20.01.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №20/01/2025-01, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 33075,24 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників за договором факторингу №20/01/2025-01, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, платіжними інструкціями №213 від 20.01.2025 та №253 від 10.02.2025.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, зазначеним ним у заяві на отримання грошових коштів на сайті ТОВ «Авентус Україна». Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Заяв про відкладення розгляду справи, чи розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

19.03.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом.

01.04.2025 суд отримав відомості про те, що інформація щодо реєстрації місця проживання відповідача у відділі реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради відсутня.

02.04.2025 суд постановив ухвалу, якою позовну заяву залишив без руху, запропонував позивачу надати відомості, що підтверджують підсудність справи Шепетівському міськрайонному суду Хмельницької області.

08.04.2025 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, зазначив, що відповідач ОСОБА_1 , укладаючи кредитний договір у електронній формі, зазначив адресу реєстрації місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

25.04.2025 суд відкрив спрощене позовне провадження за останнім відомим місцем проживання відповідача, призначив справу до судового розгляду на 19.05.2025.

19.05.2025 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та постановлення заочного рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин.

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Суд встановив, що 26.12.2023 відповідач, ознайомившись з правилами надання коштів у позику, встановлених ТОВ «Авентус Україна» та оприлюднених у вільному доступі на сайті, обрав бажані умови кредитування та зареєструвався на веб-сайті ТОВ «Авентус Україна, надав згоду на обробку персональних даних, вказав особисті засоби зв`язку, створив пароль доступу до Особистого кабінету. Товариство надіслало відповідачу в Особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі електронного договору споживчого кредиту. Відповідач погодився з умовами договору, натиснувши кнопку погоджують у Особистому кабінеті

ТОВ «Авентус Україна» направило відповідачу код (одноразовий ідентифікатор) на зазначені відповідачем засоби зв`язку, відповідач підтвердив, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом, використовується ним як аналог власноручного підпису, та ввів 26.12.2023 о 12:16:56 ввів одноразовий ідентифікатор С51130 на сайті ТОВ «Авентус Україна», чим підписав договір про надання споживчого кредиту №7411675 на запропонованих йому умовах.

ТОВ «Авентус Україна» підписало договір про надання споживчого кредиту із відповідачем шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки уповноваженої особи, що підтверджується протоколом підпису.

Відповідно до п.1.3-1.4 кредитного договору сума кредиту складає 9500 грн, строк кредиту 360 дні, періодичність платежу кожні 30 днів.

Відповідно до п.п. 1.5.1.Сторони погодили стандарту процентну ставку 2,20% в день, яка застосовується у межах строку кредиту.

Згідно п. 4.4 договору споживач зобов`язався у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.

26.12.2025 0 12:17:16 кредитні кошти в сумі 9500 грн шляхом безготівкового зарахування через компанію ТОВ «ПЕЙТЕК» надійшли відповідачу на платіжну карту (маска карти) № НОМЕР_1 , інформацію про яку він надав ТОВ «Авентус Україна» під час реєстрації на веб-сайті товариства та створення Особистого кабінету.

Відповідач порушив умови договору, не повернув кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами у строк визначений договором.

Згідно розрахунку заборгованість відповідача у зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань за кредитним договором №7411675 від 26.12.2023 складає 33075,24 грн, в т.ч. 9086,60 грн прострочене тіло кредиту, 23988,64 прострочені відсотки.

23.10.2024 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «Онлайн фінанси» уклали договір факторингу №23.10/24-Ф, за яким до ТОВ ФК «Онлайн фінанси» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 33075,24 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників за договором факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, платіжною інструкцією № 166 від 30.10.2024.

20.01.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №20/01/2025-01, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 33075,24 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників за договором факторингу №20/01/2025-01, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, платіжними інструкціями №213 від 20.01.2025 та №253 від 10.02.2025.

Викладені обставини підтверджуються договором №7411675 про надання споживчого кредиту від 26.12.2023, випискою з особового рахунку за кредитним договором №7411675 ( ОСОБА_1 ), довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 13.11.2024 про перерахування коштів на користь фізичної особи від ТОВ «Авентус Україна», графіками платежів за кредитним договором, листами на адресу відповідача щодо заборгованості за кредитним договором, договором факторинг №23.10/24-Ф від 23.10.2024, актом прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором факторингу, платіжною інструкцією № 166 від 30.10.2024, договором факторингу №20/01/2025-01, актом прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором факторингу, платіжними інструкціями №213 від 20.01.2025 та №253 від 10.02.2025, розрахунком заборгованості, іншими матеріалами справи.

Застосовані норми права.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК У країни, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (який набрав чинності 30.09.2015), на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ( частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін- пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

За приписами п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Мотиви та висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ТОВ «Авентус Україна» уклали договір № 7411675 про надання споживчого кредиту. Договір підписаний накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С5130. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

У договорі сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов домовилися щодо розміру кредитних коштів отриманих відповідачем у позику, щодо строку повернення кредитних коштів, щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, а також щодо розміру процентної ставки, яка підлягає сплаті за користування кредитними коштами у разі прострочення зобов`язань.

Після підписання вказаного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом.

ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 9500 грн, шляхом безготівкового зарахування в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» коштів на платіжну картку відповідача, відомості про яку він надав під час реєстрації на веб-сайті товариства та створення Особистого кабінету. Проте відповідач не виконав зобов`язань по поверненню грошових коштів, чим порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 33075,24 грн. Відповідач не надав суду жодних доказів, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок вказаний нею, також не надала доказів, що вказаний у договорі рахунок, відкритий на її ім`я їй не належить.

Відповідно до договорів факторингу право вимоги за кредитним договором, укладеним первісним кредитором із ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн фінанси», від якого право вимоги перейшло до ТОВ «Юніт Капітал», що підтверджується відповідними доказами.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Однак відповідач не надав доказів погашення заборгованості первісному кредитору, а тому вимоги позивача є підставними.

Розрахунок заборгованості здійснений первісним кредитором узгоджується з умовами укладеного відповідачем кредитного договору в електронній формі, а відсотки нараховані в межах строку дії договору.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положення частин першої та другої статті 141 ЦПК України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Доказами в цивільному у судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду, позивач згідно вимог ст.134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на професійну правничу допомогу та становить 7000 грн.

Згідно договору про надання правничої допомоги № 10/02/25-02 від 10.02.2025 та додаткової угоди №2 до договору № 10/02/25-02 від 10.02.2025 ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатське бюро «Тараненко та партнери» уклали договір щодо надання юридичної допомоги.

Згідно п.п.3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.7. даного договору, сторони погодили, що отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається на формі гонорару. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги. Після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Гонорар сплачується готівкою або шляхом перерахування коштів в безготівковій формі на рахунок адвокатського бюро.

Згідно протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги видів правничої допомоги та договірної ціни, що є додатком №1 до договору про надання правничої допомоги, сторони погодили перелік видів правової допомоги та юридичного обслуговування та вартість послуг.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавенц проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Суд вважає, що ця справа не є складною, позовна заява не є значною за обсягом та складною за своїм змістом. Справа є типовою для позивача у відносинах із боржниками, розгляд справи у суді здійснювався в спрощеному порядку, адвокат участі у судовому засіданні не приймав, обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним.

Враховуючи вищевикладене, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а також враховуючи значення даної справи для відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на надання правничої допомоги у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» суму заборгованості за кредитним договором №7411675 від 26.12.2023 у розмірі 33075 (тридцять три тисячі сімдесят п`ять) гривень 24 копійки, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9086,60 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 23988,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 3000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4 літера А, офіс 10, ;

відповідач ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлений 26.05.2025.

Суддя Неоніла БЕРЕЗЮК