Провадження №2/751/157/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

секретар судового засідання Курач В.С.

pозглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну спpаву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

В С Т А Н О В И В :

02.12.2024 року, через систему «Електронний суд», Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі- ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором №010/27813/3/600155 від 15.07.2019 року у розмірі 30 664,21 грн, судових витрат у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 9 000 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.07.2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено Заяву (Договір) №010/27813/3/600155, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти, а останній зобов`язався повернути кредит у термін до 15.07.2023 та сплатити проценти за користування ним у розмірі 48%. Банк належним чином виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти, тоді як відповідач не виконав належним чином зобов`язання за договором. На даний час заборгованість відповідачем не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим обліковується прострочена заборгованість.

30.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-47, відповідно до якого, АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №010/27813/3/600155.

10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, відповідно до якого права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №010/27813/3/600155 перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за Договором №010/27813/3/600155 від 15.07.2019 року, заборгованість відповідача становить 30 664,21 грн, з яких: 17 190,58 грн за тілом кредиту; 9 268,77 грн за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 4 204,86 грн за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

В обґрунтування позовних вимог посилаються на Закон України «Про електронну комерцію» та ст. ст. 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 ЦК України.

Ухвалою судді від 27.12.2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Сторони в судове засідання не викликалися, відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслав, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить роздруківка трекінгу №868.

Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 15.07.2019 між АТ «Райффайзен Банк» (далі - Кредитодавець) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір шляхом підписання Заяви про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №010/27813/3/600155 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок та надав кредит в розмірі поточного ліміту 10 000,00 грн на строк 48 місяців, процентна ставка 48% річних (а.с.14).

15.07.2019 року ОСОБА_1 також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому передбачено умови кредитування, реальну процентну ставку, порядок повернення кредиту, штрафні санкції. (а.с.14 на звороті-15)

Підписання відповідачем вказаного договору та паспорту споживчого кредиту свідчить про його обізнаність з умовами кредитування.

На виконання умов Кредитного договору Банк відкрив відповідачу картковий рахунок та видав картку № НОМЕР_1 , що підтверджується розпискою про отримання карки від 15.07.2019 року. (а.с.15 на звороті)

Відповідач користувався кредитними коштами за вказаним кредитним договором, що підтверджується відомостями, які містяться у виписці по рахунку (а.с.16-18).

З розрахунку заборгованості, складеного АТ «Райффайзен Банк», вбачається, що станом на 30.11.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором №010/27813/3/600155 від 15.07.2019 складала 17 281,00 грн, з яких 10 000,00 грн заборгованість за дозволеним овердрафтом, 7 190,58 грн заборгованість за не дозволеним овердрафтом, 90,42 грн заборгованість за відсотками (а.с.19-20).

30.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір відступення права вимоги №114/2-47, відповідно до якого, АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату права грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.23-25)

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 15.12.2021 до договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №010/27813/3/600155 в розмірі 17 281,00 грн з яких: 17 190,58 грн - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 90,42 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 26-28).

Згідно з розрахунком ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №010/27813/3/600155 станом на 10.01.2023 становила 26 459,35 грн, з яких: 17 190,58 грн - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 90,42 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 9 178,35 грн - заборгованість за нарахованими відсотками згідно з кредитним договором (з 30.11.2021 по 09.01.2023 включно). (а.с. 21)

10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні йому права вимоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняло належні ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, зазначених у додатках №4 та №5 до цього договору. (а.с.29-31)

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 на виконання вказаного договору ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передав, а ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» прийняв реєстр боржників (а.с.31 на звроті).

28.02.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підписано Акт зарахування зустрічних однорідних вимог, яким підтвердили реальність та обсяги взаємних заборгованостей. (а.с.32).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 10.01.2023, який є додатком №3 до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №010/27813/3/600155 в розмірі 26 459,35 грн (а.с.4, 33-34).

Згідно з розрахунком ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», заборгованість ОСОБА_1 за договором №010/27813/3/600155 станом на 13.11.2024 становить 30 664,21 грн, з яких: 17 190,58 грн за тілом кредиту; 9 268,77 грн за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 4 204,86 грн за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). (а.с.22)

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частинами 2, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Статтею 517 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Позивачем надано суду Договір відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року з усіма супутніми документами, що підтверджують набуття ним прав Нового кредитора до відповідача.

Згідно зі ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту (траншу), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення Кредитного договору №010/27813/3/600155 від 15.07.2019, на таких умовах, шляхом підписання Заяви про відкриття Карткогового рахунку, що акцептована відповідачем власноручним підписом.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту (траншу) та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданих кредитів та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України у частині встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 Кодексу, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Пунктами 1, 2 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Суд погоджується з наданими позивачем розрахунками заборгованості за Кредитним договором №010/27813/3/600155 від 15.07.2019 року, які не спростовані відповідачем у належний та допустимий спосіб.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідач, всупереч наведеному вище принципу змагальності цивільного судочинства, не надав відзиву із запереченнями щодо заявленого позову. Факт укладення кредитного договору та отримання за договором грошових коштів (кредиту) у вигляді встановленого кредитного ліміту відповідач не заперечував. Також відповідач не надав будь-яких аргументів і доказів на спростовування позовних вимог та не поставив під сумнів надані позивачем докази щодо розміру заборгованості за кредитним договором.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальник ОСОБА_1 належним чином виконував кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора.

При цьому суд звертає увагу на положення пункту 2.3 договору відступлення права вимоги №114/2-47 та пункту 5.4 договору відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, за змістом яких нові кредитори набули права грошової вимоги первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржника належного виконання зобов`язань, а також право нарахування та стягнення процентів. Відтак наступні кредитори, з оглядну на пункт 5 кредитного договору №010/27813/3/600155 від 15.07.2019 року, могли продовжити строк кредиту без укладення додаткових заяв, якщо не отримали від позичальника відмову від продовження строку кредиту.

Таким чином, враховуючи, що відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором і отримані грошові кошти в добровільному порядку позивачу не повернув, розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №010/27813/3/600155 від 15.07.2019 року станом на 13.11.2024 року у розмірі 30 664,21 грн., яка складається: 17 190,58 грн за тілом кредиту; 9 268,77 грн за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 4 204,86 грн за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

Позивачем понесені та документально підтверджені (а.с.35) судові витрати, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Правнича допомога ТОВ ««КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»» надавалася на підставі Договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладеного з Адвокатським обєднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги №148 від 11.10.2024 року, витягу з Акту №1 про наданої юридичної допомоги від 08.11.2024 року вартість надання усної консультації з вивчення документів, підготовки пропозицій, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, щодо боржника ОСОБА_1 становить 9 000,00 грн. (а.с.9-13)

При цьому суд звертає увагу на положення пунктів 4.2 та 4.3 договору про надання правової допомоги, відповідно до яких клієнт зобов`язаний оплатити надані послуги після надання відповідного розрахунку для оплати, а факт надання послуг за договором підтверджується Актом про надання правничої допомоги.

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року в справі № 757/36628/16ц (провадження № 61-19062св21) вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної робот, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру вказаних витрат, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 207, 525-527, 530, 549, 610, 611, 629, 1048- 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 223, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ЄРДПОУ 44276926 заборгованість за Договором №010/27813/3/600155 від 15.07.2019 року у розмірі 30 664 (тридцять тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 21копійку, яка складається: 17 190,58 грн за тілом кредиту; 9 268,77 грн за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 4 204,86 грн за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ЄРДПОУ 44276926 судові витрати, які складаються з: судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн., а всього 11 422 (одинадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», (місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306, код ЄРДПОУ 44276926).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

Повний текст рішення складено 16.05.2025 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач