ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20 травня 2025 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Агєєва О.В., ознакомившись з матеріалами апеляційної скарги Відділу №15 у місті Павлограді Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року по цивільній справі № 201/14171/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ №15 у місті Павлограді Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2025 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська ухвалено рішення по цивільній справі №201/14171/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ №15 у місті Павлограді Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання на території України, яким заяву задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відділом №15 у місті Павлограді Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в особі свого представника за довіреністю Дробот І.А., через відділення поштового зв`язку 16 квітня 2025 року подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, зареєстровану в канцелярії 21 квітня 2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року цивільну справу витребувано із Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.

15 травня 2025 року цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ознайомившись з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами, а також матеріалами цивільної справи, встановлено, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Положеннями статті 356 ЦПК України визначено вимоги які пред`являються до форми і змісту апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Пунктом 8 частини 2, пунктом 4 частини 4 статті 356 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга повинна містити дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

До апеляційної скарги представником апелянта подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому з підстав статті 354 ЦПК України просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання, представник зазначає, що копія рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25 травня 2025 року була отримана Відділом №15 у місті Павлограді Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 16 квітня 2025 року, що підтверджується штрих-кодом №585/1237.1-25 від 16 квітня 2025 року.

Перевіряючи доводи заявленого клопотання, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Положеннями частини 1 статті 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Положеннями пункту 2 частини 2 статті 354 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Частиною 3 статті 354 ЦПК України встановлено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 цього Кодексу.

Оскаржуване рішення ухвалено Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська 25 лютого 2025 року, дати складання повного тексту, рішення не містить (а.с.187-191).

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

З відомостей ЄДРСР за веб-посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/125524006 встановлено, що рішення надіслано до вказаного реєстру судом 03 березня 2025 року, зареєстровано 04 березня 2025 року, забезпечено надання загального доступу 05 березня 2025 року.

Частинами 5, 11 статті 272 ЦПК України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно частини 4 статті 272 ЦПК України, за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Пунктами 1, 2, 3 частини 6 статті 272 ЦПК України визначено, що днем вручення судового рішення вважається: день вручення судового рішення під розписку, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Представник апелянта у клопотанні про поновлення процесуального строку посилається на те, що копія оскаржуваного рішення від 25 травня 2025 року була отримана Відділом №15 у місті Павлограді Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 16 квітня 2025 року, що підтверджується штрих-кодом №585/1237.1-25 від 16 квітня 2025 року, однак до матеріалів апеляційної скарги, у тому числі клопотання про поновлення процесуального строку, документальних доказів таких посилань не додає, інших причин поновлення процесуального строку подання апеляційної скарги, як це передбачено частиною 3 статті 272 ЦПК України, не зазначає.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

18 жовтня 2023 року в дію введено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистему (модулі), що забезпечує обмін документами» № 3200-ІХ від 29 червня 2023 року.

З урахуванням внесених змін, до процесуального закону, частиною 6 статті 14 ЦПК України визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючи, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Згідно відомостей реєстраційної картки автоматизованої системи документообігу суду щодо учасника даної справи: заінтересованої особи - Відділу №15 у місті Павлограді Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, останній зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Матеріали справи містять довідку про доставку в електронному вигляді рішення суду від 25 лютого 2025 року у справі № 201/14171/24 до електронного кабінету Відділу №15 у місті Павлограді Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 03 березня 2025 року (а.с. 193).

За встановлених вище обставин та наявних у суду доказів вбачається, що апелянтом порушено процесуальний строк апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції від 25 лютого 2025 року.

У параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху для зазначення апелянтом інших причин поважності пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, з наданням доказів на їх підтвердження, за наявності.

Пунктом 3 частини 4 статті 356 ЦПК України встановлено, що доапеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення справляється судовий збір.

Згідно п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання, у тому числі, апеляційної скарги на рішення суду, становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Положеннями підпункту 4 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання заяви у справах окремого провадження юридичною особою становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Враховуючи, що заяву у даній справі подано до суду першої інстанції у листопаді 2024 року, при проведення розрахунку розміру судового збору застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік», який становив 3028 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги у даній справі у паперовій формі, судовий збір який підлягає сплаті апелянтом становить розмір у 2271 грн (3028 грн. х 0,5 х 150%).

Пунктом 9 частини 2 статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі зазначається перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Апеляційна скарга, додані до неї матеріали та зазначені у переліку документи, які до неї додаються, не містять відомостей про сплату апелянтом судового збору за подання цієї апеляційної скарги, як і не зазначено підстав, визначених Законом, для звільнення апелянта від сплати судового збору.

Таким чином вбачається, що апелянтом судовий збір не сплачено, підстав для звільнення від сплати судового збору визначених Законом, не зазначено.

Отже, апелянту необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2271 грн за звернення до Дніпровського апеляційного суду з цією апеляційною скаргою за наступними належними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. Подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0004628; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу *101 ______(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; Сплата судового збору, за позовом _____назва установи, організації позивача), на рішення від____(Дата оскаржуваного рішення) по справі_____(Номер справи); Дніпровський апеляційний суд.

На підтвердження сплати судового збору у вказаному розмірі, необхідно надати апеляційному суду документ, що підтверджує його сплату, для долучення до матеріалів.

Разом з тим, в разі наявності визначених Законом підстав для звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною скаргою, необхідно подати відповідну заяву з зазначенням таких підстав.

Встановлені вище обставини перешкоджають вирішенню питання про можливість призначення апеляційної скарги до апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянтові десятиденний строк, з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення визначених вище недоліків апеляційної скарги, зазначеним шляхом.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу №15 у місті Павлограді Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25 лютого 2025 року по цивільній справі № 201/14171/24 - залишити без руху, надати Відділу №15 у місті Павлограді Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області десятиденний строк, з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення вказаних в ухвалі недоліків у визначеному порядку.

У разі невиконання ухвали і не усунення встановлених недоліків у визначений строк, апеляційна скарга вважатиметься не поданою і буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В. Агєєв