Справа № 490/3905/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

21 травня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Шолох Л.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шолох Л.М. від розгляду справи № 490/3905/22, -

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, виконавчий комітет Миколаївської міської ради про визначення місця проживання ОСОБА_3 разом із матір`ю.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2023 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини разом із батьком.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у призначення додаткової екпертизи, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 30 травня 2025 року на 14 год. 00 хв.

Від ОСОБА_1 до суду 20 травня 2025 року надійшла заява про відвід судді Шолох Л.М. від розгляду справи № 490/3905/22. В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 вказує на те, що суддя Шолох Л.М. безпідставно відмовила у призначення додаткової експертизи у справі, закрила підготовче провадження та призначила справу до розгляду по суті, що на його думку вказує на упередженість судді та надання переваги іншій стороні справи.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Разом з цим, відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною третьою та четвертою статті 36 ЦПК України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід судді немає, оскільки доводи заявника по своїй суті зводяться до його незгоди із прийнятими судом процесуальним рішенням та процесуальними діями, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді. Крім того, відсутні й інші підстави для відводу судді, передбачені статтями 36, 37 ЦПК України.

Суд вважає необґрунтованими та безпідставними суб`єктивну думку Попова Є.В. про те, що суддя Шолох Л.М. виявляє упередженість та надає перевагу іншій стороні у справі. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів на думку суду не надано.

Враховуючи викладене, зважаючи на підстави заявленого відводу, суд приходить до висновку про його необґрунтованість.

Враховуючи наведене, суд відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, вважає за необхідне вирішення питання про відвід головуючого судді Шолох Л.М. передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шолох Л.М. від розгляду справи № 490/3905/22 необґрунтованою.

Передати заяву про відвід для вирішення в порядку частини першої статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. М. Шолох