Справа № 282/664/25
Провадження № 2-з/282/1/25
У Х В А Л А

Іменем України

19 травня 2025 року

селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами,-

УСТАНОВИВ:

До Любарського районного суду Житомирської області надійшла заява Кулаківського Вадима Валентиновича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами.

Заява мотивована тим, що 19.02.2025 позивач звернувся до Любарського районного суду Житомирської області із позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти в сумі 40520,00 грн, інфляційні втрати за період часу з 15.07.2020 по 14.02.2025 в сумі 28651,95 грн, три проценти річних за період часу з 15.07.2020 по 14.02.2025 в сумі 5581,77 грн, моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 24.04.2025 позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на його користь кошти в сумі 40520,00 грн, інфляційні втрати в сумі 28651,95 грн та 3 % річних в сумі 5581,77 грн.

Починаючи з 15.07.2020 відповідач користується коштами позивача, які відповідач донині безпідставно зберігає у себе, тому відповідач зобов?язаний сплатити позивачу проценти за користування його коштами на рівні облікової ставки НБУ.

За період часу з 15.07.2020 по 13.05.2025 у відповідача виникла заборгованість в розмірі 28526,68 грн процентів за користування коштами збереженими без достатньої правової підстави, які він просить стягнути з відповідача по справі.

Поряд з тим, стороні позивача із ДРРП стало відомо, що 13.05.2025 ОСОБА_3 , після ухвалення судового рішення про стягнення з нього боргу на користь ОСОБА_2 , відчужив належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2,6336 га, кадастровий номер :03:002:0011 на підставі договору дарування своїй дочці - ОСОБА_4 . Іншого нерухомого майна ОСОБА_3 немає.

А тому, представник заявника вважає, що ОСОБА_3 недобросовісно, зловживає своїми правами, а його дії спрямовані на уникнення звернення стягнення на належну йому земельну ділянку. Договір дарування порушує права ОСОБА_2 як кредитора. ОСОБА_3 унеможливив реалізацію земельної ділянки на торгах з метою погашення боргу в порядку виконання рішення суду.

Крім того, заявник зазначає, що ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, 2008 року випуску. ОСОБА_3 непрацездатний, пенсійного віку. Невжиття такого заходу як накладення арешту на майно ОСОБА_3 ускладнить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

На підставі викладеного вище, представник заявника просить суд накласти арешт на все рухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , а також накласти арешт на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, 2008 року випуску, який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалу про забезпечення позову направити для виконання до Любарського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м.Київ) та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 759/13257/19 зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

У поданій заяві представник позивача просить накласти арешт на все рухоме майно, яке належить ОСОБА_3 . Однак, в заяві не зазначено та не конкретизовано, на яке саме рухоме майно, крім автомобіля, необхідно накласти арешт, а також не долучено доказів щодо наявності у відповідача відповідного рухомого майна.

Окрім того, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, представником позивача вказано ціну позову в сумі 28526,68 грн. Разом з тим, заявника не надано доказів вартості автомобіля, на який він просить накласти арешт, що перешкоджає встановити співмірність із заявленими позовними вимогами, що має відповідати виду забезпечення позову, та не порушувати права власника на користування майном.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявником не вказано обґрунтованих доводів, а також не долучено належних доказів того, що накладення арешту на майно, що зареєстроване за ОСОБА_3 , а саме: на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель CADDY, 2008 року випуску, буде співмірним із заявленими позовними вимогами, а тому суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на даний автомобіль.

Суд також не приймає до уваги покликання заявника на рішення суду в справі №282/229/25 від 24 квітня 2025 року, так як на час розгляду заяви про забезпечення позову дане рішення не набрало законної сили. Окрім того, заборгованість відповідача по іншій справі не може бути належним доказом наявності підстав для забезпечення позову по даній справі.

Беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява представника позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.М. Носач