Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/7385/25
Провадження № 2-з/357/38/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

19.05.2025 представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Свиридов І.Б., звернувся через систему «Електронний суд» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно, поновлення права власності, поновлення реєстрації місця проживання, визнання кредитного договору та права іпотеки припиненими, та відшкодування моральної шкоди.

19.05.2025 представник позивачів ОСОБА_4 через систему «Електронний суд» сформував заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею: 34,9 кв.м.; заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Право та Гроші» та будь-яким іншим юридичним особам вчиняти будь-які дії, зокрема, але не виключно: відчуження (продажу, внесення до статутного капіталу, міни, відчуження у будь-який інший спосіб), обтяження (іпотекою тощо), звернення стягнення у будь-який спосіб (у тому числі позасудовий), щодо квартири АДРЕСА_1 ; заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Дана заява мотивована тим, що 22 травня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 20-07-Ип/05. 16 січня 2020 року заборгованість за вказаним кредитним договором була погашена в повному обсязі. Однак, відповідачі, після припинення основного зобов`язання за Кредитним договором № 20-07-Ип/05, всупереч положень законодавства України (яке було чинним на момент вчинення відповідачами правочинів, які є предметом цього спору), вчинили низку правочинів та юридично значущих дій з метою протиправного відчуження права власності на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку до 21 вересня 2020 року належало та було зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які володіли, користувались та розпоряджались квартирою, на підставі договору дарування квартири від 10 листопада 2004 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4-5425. Починаючи з 20 вересня 2020 року та по сьогоднішній день право власності на квартиру було протиправно зареєстровано за ТОВ «Юридична компанія «Право та Гроші». У заяві зазначено, що враховуючи обставини справи, характер протиправних (незаконних) дій відповідачів, а також характер позовних вимог позивачів, права та законні інтереси яких були порушені відповідачами, що спрямовані на поновлення свого законного права власності на квартиру, у позивачів наявні справедливі побоювання (припущення) щодо вчинення відповідачами дій, які призведуть до істотного ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду.

Враховуючи викладені обставини, представник позивачів просить забезпечити позов.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії;.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (пункт 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо. Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 01.05.2023 у справі № 914/257/23, від 06.03.2023 у справі № 916/2239/22.

З урахуванням викладених заявником обставин, та наданих доказів на підтвердження заявлених вимог, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір і невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. В даному випадку, суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, заборони ТОВ «Юридична компанія «Право та Гроші» та будь-яким іншим юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо спірної квартири, заборони суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень- є ефективним способом захисту прав сторони по справі.

Судом враховано, що спосіб забезпечення позову, про застосування якого просить заявник, є співмірним, оскільки забезпечення позову шляхом арешту майна, жодним чином не позбавляє власника права власності чи права володіння цим майном.

Крім того, згідно п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком, лише, збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9 ст. 158 ЦПК України).

Отже, суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності, враховує наслідки арешту майна та заборони вчиняти будь-які дії щодо спірного майна, правову підставу забезпечення позову, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею: 34,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 103).

Заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Право та Гроші» та будь-яким іншим юридичним особам вчиняти будь-які дії, зокрема, але не виключно: відчуження (продажу, внесення до статутного капіталу, міни, відчуження у будь-який інший спосіб), обтяження (іпотекою тощо), звернення стягнення у будь-який спосіб (у тому числі позасудовий), щодо квартири АДРЕСА_1 .

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни, припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму), тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження, тощо) щодо однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Роз`яснити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон», , адреса: вулиця Гетьмана Вадима, 1, приміщення 1028/3, місто Київ, 03057.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ваканда», , адреса: вулиця Зої Алієвої, 74, місто Ірпінь, Київська область, 08202.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Право та Гроші», , адреса: вулиця Митрополита Василя Липківського, 45 місто Київ, 03035.

Відповідач: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін Максим Анатолійович, адреса: вулиця Бастіонна, 13, приміщення 78, місто Київ, 01031.

Ухвала складена та підписана 20 травня 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола