Провадження № 2/127/3113/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 травня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування, визначення частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до Вінницької міської ради про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування, визначення частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», станом на 01 січня 2025 року ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140 грн), ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивач одночасно із позовом подав заяву про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», яка обґрунтовується майновим станом позивача, його непрацездатністю, відсутністю інших доходів крім пенсії, про що надаються докази.

Положеннями ст. 136 ЦПК України передбачена можливість суду, враховуючи майновий стан сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі; з підстав, зазначених в частині першої цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а)військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері(батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом вказаної вище норми відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру є правом суду, а не його обов`язком. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.05.2018 у справі №904/9117/17.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Розглянувши подане клопотання, суд не знаходить достатніх підстав та доказів, які б в розумінні ст. 136 ЦПК України та з урахуванням роз`яснень п.29 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.05.2014 року №109 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вказували на виключні обставини та надавали можливість звільнити позивача від сплати судового збору. Так, позивачем не надано будь-якого підтвердження відсутності у нього інших джерел доходу, крім пенсії (зокрема відсутність/наявність грошових коштів на рахунках у фінансових установах, або доходів від іншої діяльності). При цьому, суд критично оцінює надану інформацію з ГУ ДПС у Вінницькій області від 12 травня 2025 року щодо отримання позивачем доходів та сплати податків за 2024 рік з огляду на відмітку про необхідність уточнення відображеної в ній інформації (джерел доходів), а надані довідки про отримання пенсії за віком не засвідчують умов, з якими можливо було беззаперечно визначити та встановити підставу, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону «Про судовий збір». Тому, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Отже, позивачу слід сплатити судовий збір на загальних підставах відповідно до положень 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» у встановленому розмірі за подання позовної заяви, яка містить вимоги немайнового та майнового характеру, надати суду докази щодо цього.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні:

отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA0002856.

При цьому, слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Також, відповідно до п. 4,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України.

З наведених норм вбачається, що звертаючись із позовною заявою до суду, позивач визначає в останній, зокрема і спосіб захисту своїх порушених прав.

З поданої позовної заяви слідує, що позивач з посиланням, зокрема на положення ст. 392, 370, 372, 1216, 1218 ЦК України, зазначає про обставину прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , зокрема частки земельної ділянки, площею 0,1000 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер :03:055:0010, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності позивача та спадкоємиці, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії АА №062336, виданого управлінням Держкомземом у м. Вінниці від 22 вересня 2010 року. Однак, звернувшись до Другої вінницької державної нотаріальної контори з метою отримання спадщини постановою нотаріуса від 03 грудня 2024 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину вказаної частки земельної ділянки в порядку спадкування за законом з підстав неможливості визначення розміру частки, яка належить спадкодавцю. За цих обставини звернувся до суду з позовом та просить одночасно: 1) визнати за ним право власності на частки вищевказаної спірної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 ; 2) визначити, що частка позивача у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку складає частку.

Разом з тим, визначаючись з таким способом захисту, як «визначення частки у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку», позивач не зазначив, яким чином його право є порушене чи оспорюване та якими діями відповідача таке право порушене чи оспорюване.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, позивачу необхідно викласти обставини порушення його права.

Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (несплата судового збору, зазначення та надання доказів тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду - відмовити

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визначення права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування, визначення частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя: