Провадження №: 2-о/752/309/25
РІШЕННЯ

Іменем України

19.05.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кирильчук І. А.

при секретарі Замай А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва за правилами окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 22 жовтня 2013 року.

Так, неповнолітній ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, що підтверджується копією довідки КНП «ПЕРИНАТАЛЬНИЙ ЦЕНТР М. КИЄВА» від 11 лютого 2025 року № 061/53-949. Натомість в актовому записі № 57 від 22 жовтня 2013 року про народження ОСОБА_2 , складеному Виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області у графі «Місце народження» помилково зазначено «Україна, Кіровоградська обл., Олександрійський р., смт. Нова Прага», що підтверджується копією повного витягу з ДРАЦС про народження ОСОБА_2 № 2 від 21 березня 2025 року.

Ні заявнику як матері, ні її чоловіку як батькові дитини, не було роз`яснено положення законодавства, зокрема пункту 4 Глави 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2022 року № 52/5, відповідно до якого, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження, підтверджене одним із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, або місце проживання батьків чи одного з них.

Вказані обставини мали наслідком те, що місце народження неповнолітнього ОСОБА_2 в актовому записі про народження, незважаючи на наявність Медичного свідоцтва про народження № 2963 від 01 жовтня 2013 року, виданого Київським міським пологовим будинком № 5, було визначено за зареєстрованим місцем проживання його матері ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

У січні 2025 року, дізнавшись про вказану обставину, заявник звернулася до Печерського ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про внесення змін до актового запису № 57 від 22 жовтня 2013 року про народження її сина ОСОБА_2 , у якій просила змінити відомості про місце народження дитини з «Україна, Кіровоградська обл., Олександрійський р., смт. Нова Прага» на «Україна, місто Київ» (де фактично народилася дитина). Натомість заявнику було відмовлено у внесенні змін до відомостей про місце народження її дитини ОСОБА_2 з формальних підстав (відсутність відміток про бажання батьків визначити місце народження дитини за її фактичним місцем народження), що підтверджується копією висновку Печерського ВДРАЦС у м. Києві від 28 січня 2025 року.

Тому заявник з метою захисту своїх прав та законних інтересів вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту неправильності запису в актовому записі та внесення до нього змін.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив:

1) встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження № 57 від 22 жовтня 2013 року, складеному Виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області щодо народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині відомостей про місце народження, в якому у графі «Місце народження» помилково зазначено «Україна, Кіровоградська обл., Олександрійський р., смт. Нова Прага» замість правильного «Україна, місто Київ»;

2) внести зміни до актового запису про народження № 57 від 22 жовтня 2013 року, складеного Виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області щодо народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині відомостей про місце народження, вказавши у графі «Місце народження» - «Україна, місто Київ» замість неправильно вказаного «Україна, Кіровоградська обл., Олександрійський р., смт. Нова Прага».

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами окремого провадження на 9 травня 2025 року о 14 год. 00 хв.

19 травня 2025 року представник заявника - Старіков Є. О. подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі.

19 травня 2025 року заінтересована особа - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати за відсутності його представника.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до таких висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 22 жовтня 2013 року.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві, що підтверджується копією довідки КНП «ПЕРИНАТАЛЬНИЙ ЦЕНТР М. КИЄВА» від 11 лютого 2025 року № 061/53-949.

Натомість в актовому записі № 57 від 22 жовтня 2013 року про народження ОСОБА_2 , складеному Виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, у графі «Місце народження» помилково зазначено «Україна, Кіровоградська обл., Олександрійський р., смт. Нова Прага», що підтверджується копією повного витягу з ДРАЦС про народження ОСОБА_2 № 2 від 21 березня 2025 року.

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Печерського ВДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про внесення змін до актового запису № 57 від 22 жовтня 2013 року про народження її сина ОСОБА_2 , у якій просила змінити відомості про місце народження дитини з «Україна, Кіровоградська обл., Олександрійський р., смт. Нова Прага» на «Україна, місто Київ» (де фактично народилася дитина).

Заявнику було відмовлено у внесенні змін до відомостей про місце народження її дитини ОСОБА_2 з підстав відсутності відміток про бажання батьків визначити місце народження дитини за її фактичним місцем народження, що підтверджується висновком Печерського ВДРАЦС у м. Києві від 28 січня 2025 року.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частин першої-другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18).

Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. 2. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. 3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). 4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У пункті 5 даної постанови Пленуму зазначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

У справі, яка є предметом розгляду, спірні правовідносини пов`язані з установленням правильності чи помилковості відомостей про місце народження дитини заявника в актовому записі про її народження.

Відповідно до частини першої, другої статті 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, та ін.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону № 2398-VI).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону № 2398-VI).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Підпункт 2.16.7 Правил визначено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Правовий висновок щодо застосування пункту 2.13 Правил викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа № 425/2737/17), у якій зазначено, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису.

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (частина третя статті 270 ЦК України).

Заявник звернулася до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша статті 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про місце народження своєї дитини в актовому записі про її народження.

Відповідно до частин першої, другої статті 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з частиною третьою статті 270 ЦК України перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним.

Відповідно до частини першої статті 272 ЦК України фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно.

Відповідно до частини другої статті 272 ЦК України фізична особа має право вимагати від посадових і службових осіб вчинення відповідних дій, спрямованих на забезпечення здійснення нею особистих немайнових прав.

Таким чином, заявник звертається до суду із даною заявою про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану про народження її неповнолітнього сина, зокрема, щодо відомостей про місце народження, та внесення судом відповідних змін до актового запису. Це робиться з метою приведення відомостей про місце народження дитини заявника в актовому записі по її народження у відповідність до дійсних обставин справи та наданих доказів.

Іншим шляхом встановити даний факт та внести зміни актового запису, інакше ніж як на підставі рішення суду, не є за можливе, про що свідчить відмова органу ДРАЦС у внесенні змін до актового запису про народження дитини.

Факт народження дитини заявника - ОСОБА_2 у місті Києві, підтверджується копією довідки КНП «ПЕРИНАТАЛЬНИЙ ЦЕНТР М. КИЄВА» від 11 лютого 2025 року № 061/53-949.

Сама по собі відсутність в актовому записі про народження дитини відмітки про бажання батьків визначити місце народження дитини саме за її фактичним місцем народження (м. Київ) не свідчить про не можливість її реєстрації за місцем фактичного народження, оскільки кожна фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права (частина перша статті 273 ЦК України), в тому числі на відображення достовірної інформації про місце народження своєї дитини в актовому записі про її народження.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 259, 263-265, 294, 315-316, 318-319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення фактів, що мають юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження № 57 від 22 жовтня 2013 року, складеному Виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області щодо народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині відомостей про місце народження, в якому у графі «Місце народження» помилково зазначено «Україна, Кіровоградська обл., Олександрійський р., смт. Нова Прага» замість правильного «Україна, місто Київ».

Внести зміни до актового запису про народження № 57 від 22 жовтня 2013 року, складеного Виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області щодо народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині відомостей про місце народження, вказавши у графі «Місце народження» - «Україна, місто Київ» замість неправильно вказаного «Україна, Кіровоградська обл., Олександрійський р., смт. Нова Прага».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення суду виготовлено 22 травня 2025 року.

Суддя І. А. Кирильчук