Єдиний унікальний номер судової справи: 472/823/23
Номер провадження: 22-ц/812/961/25 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю: представника заявниці - адвоката Венделя О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 16 січня 2024 року ухваленого під головуванням судді - Тустановського А.О., в приміщенні того ж суду по справі за заявою ОСОБА_2 за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження.

Заява обґрунтована тим, що з 10 жовтня 2009 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , почала зустрічатися з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з 20 серпня 2010 року по 04 лютого 2019 року проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаний період, під час спільного проживання у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої, на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, було записано « ОСОБА_6 », тобто запис про батька дитини було вчинено зі слів матері.

Вихованням та утриманням доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займався її рідний батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який багато часу проводив з донькою, піклувався про її здоров`я та розвиток, називав «моя донечка», «моя красуня», донька також називала його татом.

09 жовтня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 було призвано на військову службу по мобілізації, у зв`язку з чим він проходив службу в лавах Десантно штурмових військ у В/Ч НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 загинув під час виконання бойового завдання, отримавши поранення несумісне з життям.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Заявниця не має можливості в позасудовому порядку довести факт родинних відносин між ОСОБА_4 та дитиною ОСОБА_5 , а встановлення цього факту має для неї юридичне значення, ОСОБА_2 як законний представник своєї малолітньої доньки, вимушена звернутися до суду за захистом її прав.

Посилаючись на викладене остаточно уточнивши заяву, заявницяпросила суд:

встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в с. Новоселівка Жовтневого району Миколаївської області, народження якої зареєстровано 15 січня 2014 року виконавчим комітетом Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області (актовий запис №4);

зобов`язати Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 4 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 15 січня 2014 року виконавчим комітетом Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, а саме змінити відомості про батька з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України», при цьому прізвище дитини залишити без змін.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2024 року замінено заінтересовану особу - Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), залучивши до справи в якості заінтересованої особи - Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 16 січня 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено повністю. Встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в с. Новоселівка Жовтневого району Миколаївської області, народження якої зареєстровано 15 січня 2014 року Виконавчим комітетом Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області (актовий запис № 4).

Зобов`язано Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 4 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 15 січня 2014 року Виконавчим комітетом Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, а саме змінити відомості про батька з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України», при цьому прізвище дитини залишено без змін.

Рішення суду мотивовано тим, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням судом норм процесуального права, оскільки у даній справі наявний спір про право, просила рішення суду скасувати, а заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду. Зазначає про те, що кінцевою метою звернення заявниці до суду про встановлення факту батьківства відносно її дитини було отримання можливості оформлення виплат після загибелі ОСОБА_4 .

Крім того, вказувала на те, що задовольняючи заяву, суд виходив з того, що факт батьківства підтверджено лише свідоцтвом про народження дитини, наданими у судовому засіданні показами свідків та фотокартками. Судова молекулярна-генетична експертиза не проводилася при розгляді справи, питання проведення такої експертизи заявницею у суді першої інстанції також не ініціювалося.

Представник заявниці - адвокат Вендель О.М. у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що доводи ОСОБА_1 є безпідставними.

Особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 та представник заінтересованої особи - Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про місце й час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявниці, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15 січня 2014 року Виконавчим комітетом Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області - ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Новоселівка, Жовтневого району, Миколаївської області, матір`ю зазначено « ОСОБА_2 », батьком « ОСОБА_6 » (а.с.11).

Оскільки заявниця ОСОБА_2 не перебувала у зареєстрованому шлюбі під час народження дитини та не було спільної заяви батьків про визнання батьківства, то відомості про батька « ОСОБА_6 » були внесені органом реєстрації актів цивільного стану на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері (а.с. 12).

ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Білогорівка Луганська область під час виконання бойового завдання, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 8 від 21 вересня 2023 року.

У якості свідка була допитана ОСОБА_8 , яка пояснила, що вона навчалася в с. Сливино Миколаївського району Миколаївської області та познайомилася з ОСОБА_9 , після чого вони почали товаришувати. Пізніше, приблизно у вересні 2009 року, заявниця познайомилася з ОСОБА_4 та вони почали зустрічатися приблизно рік, а з 2010 року почали жити разом в м. Миколаєві. Вона часто приїздила до них в гості. В 2013 році в них народилася донька ОСОБА_5 . ОСОБА_4 визнавав, що це його донька, піклувався про неї. Крім того, його матір ОСОБА_3 також визнавала, що це була її онука, допомагала у догляді за дитиною.

Також, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона з ОСОБА_9 разом працювали, була знайома з її чоловіком ОСОБА_4 , проживали разом з 2009 або 2010 року в м. Миколаєві. Під час спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_11 . Дійсно ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_11 своєю донькою, забирав доньку з пологового будинку, грався з нею та доглядав її. Його матір ОСОБА_3 також приймала участь у вихованні онуки.

Задовольняючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів, метою встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є захист майнових інтересів щодо оформлення права на спадщину.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, в якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких викладений в частині 1 статті 315 ЦПК України.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Колегія суддів зазначає, що наявність спору про право повинно встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір, у цій справі - майна померлого ОСОБА_4 .

У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, оскільки метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення і безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, і встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зазначено, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У постанові Верховного Суду від 04 січня 2023 року у справі № 198/99/15-ц зазначено, що згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

У відповідності до статей 1216, 1217 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той ж подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно статті 130 СК України заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Таким чином, заява про встановлення факту батьківства може бути пред`явлена матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 14 червня 2021 року в справі № 760/33008/19, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

ЄСПЛ зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

У справі, яка переглядається, ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій з урахуванням уточнених вимог просила встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в с. Новоселівка Жовтневого району Миколаївської області, народження якої зареєстровано 15 січня 2014 року виконавчим комітетом Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області (актовий запис №4) та зобов`язати Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №4 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 15 січня 2014 року виконавчим комітетом Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, а саме змінити відомості про батька з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України», при цьому прізвище дитини залишити без змін.

Вказувала, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення спадкових прав в порядку статті 1261 ЦПК України.

ОСОБА_1 , яка не приймала участь у справі, зазначає про те, що встановлення вищевказаного факту впливатиме на її права як дружини померлого ОСОБА_4 та її малолітніх дітей: сина - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та доньки - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як спадкоємців першої черги спадкування за законом, тому такий спір може вирішуватися лише в порядку позовного провадження.

Отже, з наведеного вище вбачається, що факт, про встановлення якого просила заявниця, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право на спадкування, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження за належною позовною вимогою.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно із вимогами частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення суду про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_2 без розгляду з підстав, передбачених частиною четвертою статті 315 ЦПК України та частиною першої статті 377 ЦПК України.

Вищевказані обставини не позбавляють ОСОБА_2 права звернутись до суду з відповідним позовом на загальних підставах.

За змістом підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення; та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за подання даної апеляційної скарги сплатила 805,20 грн судового збору, а тому вказана сума підлягає стягненню на її користь з заявника ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 377, 381-383 ЦПК України, колегія судів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 16 січня 2024 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 805,20 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 23 травня 2025 року.