Справа № 635/7325/23
Провадження по справі № 2/635/1882/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Загайко Г.Я.,

позивача ОСОБА_1 (на відеозв`язку),

представника позивача ОСОБА_2 (на відеозв`язку),

представника відповідача Статівки О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в режимі відеоконференції за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражи Наталі Петрівни про встановлення факту, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Сластнікову Ганну Олександрівну, звернулася до суду із позовом, в якому просить: встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Дергачі Дергачівського району Харківської області, проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з 2012 року по день смерті ОСОБА_3 та між ними в цей період склалися усталені відносини подружжя; скасувати постанову Приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Н.П. про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії за №336/02-131 від 06.07.2023 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що нею не було надано документа, що підтверджує факт шлюбних відносин зі спадкодавцем - ОСОБА_3 ; зобов`язати Приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражу Н.П. повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо прийняття спадщини від 07.09.2022, що зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №3159 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з січня 2012 року перебувала у фактичному незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , приживали як подружжя однією сім`єю, мали взаємні права та обов`язки, вели спільний побут, народили та спільно виховували дитину. ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Соснівка Золочівського району Харківської області ОСОБА_4 помер під час проходження військової служби в військовій частині. За часи життя загиблого у старшого лейтенанта ОСОБА_3 була мати ОСОБА_5 , цивільна дружина ОСОБА_1 (позивач), дочка ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та дочка від першого шлюбу ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, позивач звернулася своєчасно із заявою про прийняття спадщини від 07.09.2022 до приватного нотаріуса Гаражі Н.П. 06.07. 2023 отримала постанову Приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Н.П. за вихідним №336/02-131 від 06.07.2023 про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що нею не було надано документа, що підтверджує факт шлюбних відносин зі спадкодавцем, ОСОБА_3 . Позивачка не погоджується з відмовою вчинити щодо нею названі нотаріальні дії, бо вважає, що вона має право отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, з 2012 року позивачка перебувала у фактичному незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , проживали з ним як подружжя однією сім`єю, мали взаємні права та обов`язки, вели спільний побут, народили та спільно виховували дитину у родині. Отже в позові просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з померлим, скасувати постанову нотаріуса Гаражі Н.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язати приватного нотаріуса Гаражу Н.П. повторно розглянути заяву про прийняття спадщини.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.08.2023 справу прийнято до розгляду суддею Даниленко Т.П. та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.04.2024 задоволено клопотання про витребування доказів. Витребувано у відповідача - приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Наталії Петрівни, адреса: Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, вул. Надії, 15, належним чином засвідчена копія спадкової справи № 77/2022 від 07.09.2022.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.08.2024 клопотання представника позивача ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управляння державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відомості про цивільний стан (одружений/неодружений/розлучений) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дати його повноліття по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 . В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_8 про залишення позовної заяви без руху - відмовлено.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.10.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача та позивачка в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у повному обсязі.

Представником відповідача було надано письмовий відзив, в якому він зазначив, що з позовної заяви позивачки ОСОБА_1 вбачається, що вона просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 у період з 2012 року по день його смерті, але позивачка ОСОБА_1 у позовній заяві взагалі не зазначила з якою саме метою їй потрібно встановити цей факт, що має юридичне значення. Просив суд врахувати, що вимога про обов`язкове зазначенні у позовній заяві мети встановлення юридичного факту має важливе значення, оскільки дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У позовній заяві з вищевказаною позовною вимогою позивачка ОСОБА_1 у якості відповідачів взагалі не залучила до справи інших спадкоємців після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , інтереси та права яких дійсно зачіпаються вказаною позовною вимогою, заявленою позивачкою у позовній заяві, та беззаперечно зачеплять можливим рішення суду, а саме: спадкоємців першої черги: матері спадкодавця - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та дочки спадкодавця - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які 02.12.2022 подали приватному нотаріусу Гаража Н.П. заяви про прийняття спадщини; спадкоємців другої черги: рідної сестри спадкодавця - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка також 02.12.2022 подала приватному нотаріусу Гаража Н.П. заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України, відповідач є обов`язковим учасником в цивільному процесі його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість. Саме сторони, тобто позивач та відповідач, є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення щодо встановлення факту, що має юридичне значення. З урахуванням викладеного, приватний нотаріус Гаража Н.П. не є та не може бути відповідачем у справі за позовною заявою з вимогою про встановлення факт проживання позивачки ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 у період з 2012 року по день його смерті. визначення кола відповідачів, предмета й підстав спору є виключним правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконують під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Відсутність у позовній заяві позивачки ОСОБА_1 зазначення мети встановлення такого факту, який має юридичне значення, як встановлення факту її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 у період з 2012 року по день його смерті, а також не залучення позивачкою ОСОБА_1 до справи у якості відповідачів вищевказаних спадкоємців першої та другої черги, на права яких щодо отримання спадщини після смерті спадкодавця беззаперечно вплине встановлення судом вищевказаного факту, що має юридичне значення, свідчить про те, що дана позовна вимога є безпідставною та необґрунтованою, у зв`язку з чим не підлягає до задоволення. Крім того, просив суд врахувати, що якщо припустити, що метою подання позивачкою ОСОБА_1 до суду позовної заяви з позовною вимогою про встановлення у судовому порядку факту її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 у період з 2012 року по день його смерті, тобто як факту, що має юридичне значення, є подальша реалізація її права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 , що вбачається з її заяви про прийняття спадщини, то встановлення судом цього юридичного факту не тягне для позивачки ОСОБА_1 будь-якого правового наслідку, оскільки у такому разі вона буде мати право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 лише у четверту чергу, тобто як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, в той час як є спадкоємці першої та другої черги, які також подали заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Оскільки у відповідності до вимог ч. ч. 1 та 2 статті 1258 ЦК України спадкоємці закликаються до спадкування за законом у порядку черговості та кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, тому навіть при наявності рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту, який має юридичне значення, тобто встановлення факту проживання позивачки ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 у період з 2012 року по день його смерті, не надасть позивачці ОСОБА_1 , як спадкоємиці четвертої черги, права на спадкування за законом, оскільки наявні спадкоємці попередніх черг, тобто першої та другої черги, які будуть закликані приватним нотаріусом Гаражею Н.П. до спадкування за законом у порядку черговості. Позивачкою ОСОБА_1 у позовній заяві взагалі, не зазначено, які саме вимоги чинного законодавства були порушені приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражєю Н.П. при винесенні 06.07.2023 року оскаржуваної позивачкою ОСОБА_1 постанови, на підставі яких суд міг би прийняти рішення про визнання цієї постанови незаконною та скасувати її. Під час перевірки документів, доданих позивачкою ОСОБА_1 до заяви від 07.09.2022 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, приватний нотаріус Гаража Н.П. виявила відсутність підстав для закликання ОСОБА_1 до спадкоємства за законом, як цього вимагають від приватного нотаріуса Гаражи Н.П. положення ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та пункт 1.4. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, оскільки позивачка ОСОБА_1 не надала жодного документу на підтвердження родинних та інших відносин зі спадкодавцем ОСОБА_3 (свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин), у тому числі і документів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який може бути підтверджений виключно рішенням суду, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим позивачка ОСОБА_1 не відносилася до жодної з черг осіб, які мають право на спадкування за законом, визначених ст. ст. 1261-1264 ЦК України, у тому числі і до четвертої черги, тому у приватного нотаріуса Гаражи Н.П. були відсутні будь-які підстави для видачи ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадкування за законом, а винесена нею постанова про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії вихідний № 336/02-131 від 06.07.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у повній мірі відповідає вищевказаним нормам чинного законодавства України. Крім того, станом на 07.09.2022 року, тобто станом на дату подання позивачкою ОСОБА_1 приватному нотаріусу Гаражі Н.П. заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, так і станом на даний час відсутні будь-які документи, які б підтверджували родинні або інші відносини зі спадкодавцем ОСОБА_3 , у тому числі і рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , тому навіть при наявності рішення суду з зобов`язанням приватного нотаріуса Гаражи Н.П. повторно розглянути її заяву від 07.09.2023 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у приватного нотаріуса Гаражі Н.П. будуть відсутні будь-які правові підстави для задоволення цієї заяви у зв`язку з відсутністю підстав для закликання позивачки ОСОБА_1 до спадкування за законом. Позивачка ОСОБА_1 , у разі задоволення судом її позовної вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, не позбавлена можливості повторно звернутися до приватного нотаріуса Гаражи Н.П. з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом з наданням відповідного рішення суду, яке набере законної сили. В свою чергу, як було зазначено вище, у позовній заяві позивачка ОСОБА_1 не навела жодної норми чинного вищевказаного законодавства України, яке регламентує порядок видачі нотаріусами свідоцтва про право на спадщину за законом, які були порушені приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражєю Н.П. при винесенні 06.07.2023 року оскаржуваної позивачкою ОСОБА_1 постанови, на підставі яких суд мав би можливість прийняти рішення про визнання цієї постанови незаконною та скасувати її, у зв`язку з чим вказана позовна вимога позивачки ОСОБА_1 є безпідставною та не підлягаю задоволенню судом. Позовна вимога позивачки ОСОБА_1 в частині щодо зобов`язання приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражу Н.П. «прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні» є не зрозумілою для виконання та суд не має права зобов`язувати нотаріуса приймати рішення всупереч чинному законодавству України. Зокрема, зі змісту цієї позовної вимоги не зрозуміло, з якого саме судового рішення приватний нотаріус Гаража Н.П. при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 07.09.2022 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом зобов`язана врахувати «правову оцінку» та яку саме. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, у приватного нотаріуса Гаражи Н.П. до цього часу відсутні будь-які правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 від 07.09.2022 про видачу свідоцтва про право на спадкування за законом, а винесена нею постанова про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії вихідний № 336/02-131 від 06.07.2023 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у повній мірі відповідає вищевказаним нормам чинного законодавства України, що свідчить про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та наявності у суду всіх підстав для відмови у повному обсязі у задоволенні її вищевказаних позовних вимог.

Суд, вислухавши сторони у судовому засіданні, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Однією з вимог позивача є встановлення факту проживання однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з 2012 року по день смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та, що між ними в цей період склалися усталені відносини подружжя.

Беручи до уваги визначений позивачем склад учасників справи, суд зазначає, що приватний нотаріус Гаража Н.П. не може бути відповідачем у справі за позовною заявою з вимогою про встановлення факту проживання позивачки ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 у період з 2012 року по день його смерті, оскільки нотаріус не є учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення щодо встановлення факту, що має юридичне значення.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України, відповідач є обов`язковим учасником в цивільному процесі його стороною.

Визначення кола відповідачів, предмета й підстав спору є виключним правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується на стадії ухвалення судового рішення, а не на стадії відкриття провадження.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. своєю постановою від 07.09.2022 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 не надала доказів шлюбних відносин зі спадкодавцем.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: видають свідоцтва про право на спадщину.

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Частина 1 статті 68 Закону України «Про нотаріат» зобов`язує в обов`язковому порядку нотаріуса або в сільських населених пунктах - посадову особу відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважену на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряти факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» спадкоємці за законом, які позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин із спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину.

Частинами 1 та 2 статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 1.2. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до п. 4.1. вказаного «Порядку …», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Пунктом 4.2. «Порядку….» встановлено, що доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Так, відповідно до п. 4.4. вищевказаного «Порядку…», непрацездатність утриманця за віком може бути підтверджена паспортом, свідоцтвом про народження; непрацездатність за станом здоров`я - за пенсійною книжкою або довідкою, виданою відповідним органом медико-соціальної експертизи. Факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Згідно пункту 4.5. «Порядку….» якщо один або кілька спадкоємців за законом позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання їх до спадкоємства за законом, вони можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин зі спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. п. 4.6., 4.7. вказаного «Порядку …», спадкоємці закликаються до спадкування за законом у порядку черговості. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі: відсутності спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини або відмови від її прийняття. Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Такий договір не може порушувати прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині.

Пунктом 4.12. «Порядку….» встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 4.14. вказаного «Порядку …», при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Абзацом 2 пункту 4.15. та пунктом 4.19. «Порядку….» передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

При прийняті оскаржуваної постанови приватний нотаріус Гаража Н.П. виявила відсутність підстав для закликання ОСОБА_1 до спадкоємства за законом, як цього вимагають положення ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та пункт 1.4. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, оскільки позивачка ОСОБА_1 не надала жодного документу на підтвердження родинних та інших відносин зі спадкодавцем ОСОБА_3 (свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин), у тому числі і документів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який може бути підтверджений виключно рішенням суду, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим позивачка ОСОБА_1 не відносилася до жодної з черг осіб, які мають право на спадкування за законом, визначених ст. ст. 1261-1264 ЦК України, у тому числі і до четвертої черги, тому у приватного нотаріуса Гаражи Н.П. були відсутні будь-які підстави для видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадкування за законом, а винесена нею постанова про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії вихідний № 336/02-131 від 06.07.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

На думку суд, нотаріус в даному випадку діяла в межах чинного законодавства, та правомірно винесла постанову про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії вихідний № 336/02-131 від 06.07.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім того, щодо вимоги позивачки ОСОБА_1 про зобов`язання приватного нотаріуса Гаражі Н.П. повторно розглянути заяву з доданими документами про прийняття спадщини суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки у позивача відсутні будь-які документи, які б підтверджували родинні або інші відносини зі спадкодавцем ОСОБА_3 , у тому числі і рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 ..

Однак позивачка ОСОБА_1 не позбавлена можливості повторно звернутися до приватного нотаріуса Гаражи Н.П. з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом з наданням відповідного рішення суду, яке набере законної сили.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України здатність мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи.

Судом встановлено, що відповідачем у справі визначено приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 51 ЦПК України.

Так, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Скасування постанови нотаріуса, зобов`язання її повторного розглянути заяву позивачки не призведе до відновлення порушеного права або інтересу позивача, тому, суд вважає, що позивачка вибрала неефективний спосіб захисту прав. В цьому випадку, належним та ефективним способом захисту буде звернення до суду про визнання права встановлення факту родинних відносин з вірним колом сторін, у даному випадку нотаріус може виступати третьою особою, а не відповідачем.

Враховуючи вказані обставини, та те, що позивачем не подано клопотання про заміну неналежного відповідача у справі, а діючим цивільним законодавством не передбачено можливості заміни відповідача за ініціативою суду, суд вважає за необхідне у задоволені позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 258-273, 280-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражи Наталі Петрівни про встановлення факту, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: адвокат Сластнікова Ганна Олександрівна, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: м.Одеса, вул.Приморська, 29, оф.505;

відповідач приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталія Петрівна, адреса: Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, вул.Надії, 15;

представник відповідача адвокат Статівка Олександр Євгенович, адреса перебування та для кореспонденції: вул. Бекетова, буд. 19/17, офіс 15, м. Харків, 61007.

Суддя Т.П.Даниленко