Провадження № 2/487/759/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №Р20.00300.004223797 від 16.08.2018 року у розмірі 49 941,80 грн, посилаючись на те, що 16.08.2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Р20.00300.004223797, умови якого вона виконала не у повному обсязі та має заборгованість 49 941,80 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 20 737,19 грн, заборгованість за відсотками 9 873,28 грн, заборгованість за іншими платежами 19 331,33 грн. 25.07.2023 на підставі договору факторингу №31/23 позивач набув право вимоги за вказаним договором.

25 листопада 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі і призначено судове засідання.

20 січня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву, підписаний представником відповідача адвокатом Зачепіло З.Я., відповідно до якого відповідач не заперечує укладення кредитного договору з АТ «Ідея Банк» №Р20.00300.004223797, однак не погоджується з розміром заборгованості. Зазначає, що положення договору в частині сплати щомісячних платежів за додаткові послуги на обслуговування кредитної заборгованості суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та ЦК України, тому до них мають бути застосовані наслідки нікчемності. Велика Палата Верховного Суду при розгляді 13 липня 2022 року цивільної справи № 496/3134/19 виснувала, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості, зокрема, плата за надання інформації про стан кредиту є нікчемною. Банк не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі. Вважає, що вимога про стягнення плати за обслуговування за кредитним договором задоволенню не підлягає. ОСОБА_1 було оплачено на погашення кредитної заборгованості 27 208,72 грн. Враховуючи таблицю обчислення вартості кредиту, оскільки пункт договору про оплату за обслуговування кредиту є нікчемним, з урахування сплачених відповідачем коштів на даний час заборгованість складає 8993,09 грн, з якою відповідач погоджується і просить задовольнити позов в цій частині.

Представник позивача у позові просив розглянути справу без його участі.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання повторно не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 16 серпня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №Р20.00300.004223797, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 27 930,00 грн на строк 36 місяців з кінцевою датою повернення 16.08.2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15% річних змінювана процентна ставка (пункти 1.1., 1.4.).

Відповідно до п. 1.10. Кредитного договору, за обслуговування кредиту Банком, що включає в себе:

- надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо;

- надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника;

- опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.

Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно до 16 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться та транзитний рахунок № НОМЕР_1 в Банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за Договором у такій черговості: 1)для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1 цього Договору; 4) для погашення іншої заборгованості ( в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом).

Відповідно до Графіку щомісячних платежів усього за розрахунковий період має бути сплачено 57600,39 грн, з яких: сума кредиту 27930,00 грн, проценти за користування кредитом 8271,81 грн, плати за обслуговування 21 398,58 грн.

Банк свої зобов`язання виконав та надав ОСОБА_1 кредит у сумі 27 930,00 грн, а остання користувалася цими коштами та здійснювала часткове погашення, що підтверджується ордером-розпорядженням №1 та №2 від 16.08.2018 та випискою, складеною 25.07.2023 АТ «Ідея Банк».

Відповідно до вказаної виписки останній платіж ОСОБА_1 був здійснений 27.01.2020 року на суму 1598,00 грн, всього сплачено 27208,72 грн.

Відповідно до наданої АТ «Ідея Банк» довідки-розрахунку заборгованості станом на 25.07.2023 р. ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, яка становить 49 941,80 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 20 737,19 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 9 873,28 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 19 331,33 грн.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» уклали Договір факторингу №01.02-31/23, за яким АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з Кредитного договору №Р20.00300.004223797, що підтверджується договором факторингу №01.02-31/23, витягом з реєстру боржників №2, платіжною інструкцією №9217.

25.03.2024 змінено назву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на ТОВ «ЧВЕА ФІНАНС».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

За таких обставин, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» стало правонаступником АТ «Ідея Банк» у зобов`язаннях Кредитним договором №Р20.00300.004223797 від 16.08.2018.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як було встановлено, ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання за Кредитним договором №Р20.00300.004223797 від 16.08.2018, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача про необґрунтованість суми заборгованості, виходячи з такого.

По-перше, відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками складає 9 873,28 грн. Проте із вказаного розрахунку не вбачається період нарахування відсотків, застосована процентна ставка, яка при цьому є змінюваною. Більш того, такий розмір заборгованості не узгоджується з Графіком щомісячних платежів, відповідно до якого ОСОБА_1 мала сплатити відсотки у сумі 8 271,81 грн.

Детального розрахунку заборгованості позивач не надає, що унеможливлює перевірку правильності нарахування відсотків.

Відтак, суд вважає недоведеним заявлений позивачем до стягнення розмір відсотків за кредитом.

По-друге, відповідно до умов Кредитного договору та Графіку щомісячних платежів ОСОБА_1 мала сплатити плату за обслуговування кредиту за 36 місяців у загальній сумі 21 398,58 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість зі сплати цих платежів складає 19 331,33 грн.

Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Разом з цим цей Закон розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Так, відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічні висновки містяться у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року по справі №204/224/21.

У п. 1.10. Кредитного договором №Р20.00300.004223797, укладеного з ОСОБА_1 наведено перелік послуг, пов`язаних з обслуговуванням кредиту, які надає банк позичальнику, проте не зазначено періодичність надання таких послуг за плату (один раз на місяць чи більше), тобто фактично до договору включено умову про надання позичальнику на його вимогу інформації по кредиту один раз на місяць, що відповідно до ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» є безоплатною послугою.

Матеріали справи також не містять доказів, що відповідач користувалась цими послугами.

Враховуючи викладене, положення кредитного договору щодо обов`язку ОСОБА_1 щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», в зв`язку з цим відсутні підстави для сплати ОСОБА_1 комісії у сумі 21 398,58 грн., яка зазначена у графіку щомісячних платежів.

Оскільки АТ «Ідея Банк» безпідставно віднесло сплачені відповідачем суми на оплату за обслуговування кредитної заборгованості, суд вважає, що розмір заборгованості за кредитом слід зменшити саме на суму комісії, зазначену у графіку та, оскільки розмір заборгованості по процентам не доведений позивачем, суд вважає, що обчислюючи розмір заборгованості слід виходити із загальної вартості кредиту, зазначеної у Графіку щомісячних платежів 57600,39 грн за вирахуванням плати за обслуговування кредиту 21 398,58 грн та суми внесених відповідачем коштів 27 208,72 грн (згідно виписки по рахунку).

Відтак, сума заборгованості за кредитом складає 8 993,09 грн (57600,39-21398,58-27208,72), яку належить стягнути з відповідача на користь позивача, який відповідно до ст. 514 ЦК України набув права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Розподіляючи судові витрати суд виходить з такого.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за подання позовної заяви сплатив судовий збір в розмір 2422,40 грн, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (на 18 %), тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 436,03 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №Р20.00300.004223797 від 16.08.2018 у сумі 8993,09 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» судовий збір у розмірі 436,03 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС», , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Вацлава Гавела, буд. 6.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 16 травня 2025 року.

Суддя: З.М. Сухаревич