Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/660/25
Провадження № 2/376/663/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Сквирський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14.07.2007 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 , шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 783.

Від шлюбу ми мають двох дітей: неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), малолітня дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).

Наразі шлюбні відносини між позивачем та ОСОБА_2 фактично припинені, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, побуту.

Діти проживають з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом депутата Сквирської міської ради про встановлення факту проживання, яким встановлено: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . В даний час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дітей не бере. Вона проживає окремо в м. Біла Церква Київської області.

З того часу, як позивач з ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини, діти проживають з позивачем. Позивачем створені умови для проживання та розвитку дітей, вони мають окрему кімнату, яка облаштована усім необхідним для їх розвитку та відпочинку. Всі питання щодо медичного обслуговування та, в разі необхідності, лікування дітей, завжди вирішує позивач, відвідує сімейного лікаря з дітьми за необхідності. За таких обставин існує необхідність у встановленні юридичного факту самостійного утримання дітей та виховання для реалізації різних соціальних цілей без необхідності щоразу звертатися до матері для отримання її згоди, в тому числі щодо переміщення, на здійснення медичних втручань за потреби у медичних закладах та закладах освіти.

Нотаріально посвідченим Договором між батьками про визначення місця проживання дітей та участь у їх вихованні, в порядку врегулювання питання участі у вихованні спільних дітей між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто згоди стосовно здійснення батьківських прав, участі у вихованні дітей та визначенні місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач, як батько, здійснює самостійне виховання дітей і несе повну відповідальність за їх утримання, забезпечення належних умов проживання, навчання, харчування, лікування та розвиток.

Даним договором встановлюється обов`язок батька щодо утримання дітей у повному обсязі до досягнення ними повноліття, а саме 18 років кожному з дітей.

Тобто, відповідно до умов, вказаних у договорі, діти залишаються проживати з ОСОБА_1 . Він здійснює самостійне та одноособове виховання дітей, при цьому мати ОСОБА_2 , має право бачитися з дітьми і приймати участь в їхньому житті в порядку, передбаченому у договорі.

Позивач ОСОБА_1 має самостійний дохід, який дозволяє йому забезпечувати матеріальні потреби свої та дітей в повному обсязі, а тому необхідна юридична фіксація факту перебування дітей на одноособовому утриманні з метою оформлення документів для отримання соціальної допомоги на дітей, які виховуються лише одним з батьків, а також для захисту прав та інтересів дітей.

Тому, позивач ОСОБА_1 на підставі вищевикладеного звертається до суду та просить:

Постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 14.07.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 783.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , самостійно виховує та утримує дітей віком до 18 років, а саме - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність та без фіксації технічними засобами, позов підтримує в повному обсязі (а.с.20).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі (а.с.21).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вважає за можливе ухвалити рішення при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 211,223, 247 ЦПК України

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14.07.2007 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 783 (а.с.12).

Від шлюбу ми мають двох дітей: неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (а.с.13), малолітня дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 (а.с.14).

Наразі шлюбні відносини між позивачем та ОСОБА_2 фактично припинені, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, побуту.

Діти проживають з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом депутата Сквирської міської ради про встановлення факту проживання, яким встановлено: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . В даний час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).

Відповідачка ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дітей не бере. Вона проживає окремо в м. Біла Церква Київської області.

З того часу, як позивач з ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини, діти проживають з позивачем. Позивачем створені умови для проживання та розвитку дітей, вони мають окрему кімнату, яка облаштована усім необхідним для їх розвитку та відпочинку. Всі питання щодо медичного обслуговування та, в разі необхідності, лікування дітей, завжди вирішує позивач, відвідує сімейного лікаря з дітьми за необхідності. За таких обставин існує необхідність у встановленні юридичного факту самостійного утримання дітей та виховання для реалізації різних соціальних цілей без необхідності щоразу звертатися до матері для отримання її згоди, в тому числі щодо переміщення, на здійснення медичних втручань за потреби у медичних закладах та закладах освіти.

Нотаріально посвідченим Договором між батьками про визначення місця проживання дітей та участь у їх вихованні, в порядку врегулювання питання участі у вихованні спільних дітей між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто згоди стосовно здійснення батьківських прав, участі у вихованні дітей та визначенні місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Позивач, як батько, здійснює самостійне виховання дітей і несе повну відповідальність за їх утримання, забезпечення належних умов проживання, навчання, харчування, лікування та розвиток.

Даним договором встановлюється обов`язок батька щодо утримання дітей у повному обсязі до досягнення ними повноліття, а саме 18 років кожному з дітей.

Тобто, відповідно до умов, вказаних у договорі, діти залишаються проживати з ОСОБА_1 . Він здійснює самостійне та одноособове виховання дітей, при цьому мати ОСОБА_2 , має право бачитися з дітьми і приймати участь в їхньому житті в порядку, передбаченому у договорі.

Позивач ОСОБА_1 має самостійний дохід, який дозволяє йому забезпечувати матеріальні потреби свої та дітей в повному обсязі, а тому необхідна юридична фіксація факту перебування дітей на одноособовому утриманні з метою оформлення документів для отримання соціальної допомоги на дітей, які виховуються лише одним з батьків, а також для захисту прав та інтересів дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхньої дитини.

Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та те, що встановлення вищезазначеного факту необхідно заявнику для призначення соціальних пільг, субсидій, допомоги, тощо, а також для підтвердження права на стягнення аліментів з матері дитини у випадку ухилення її від виконання своїх батьківських обов`язків в частині утримання та матеріального забезпечення дитини,а також те, що встановлення вказаного факту не породжує спір про право, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити в повному обсязі та за наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76,81,211,247,258,259,263-265,293,315, 316,318,319, 351,352,354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 110, 112,114,115 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання дитини задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 14.07.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 783 - розірвати.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , самостійно виховує та утримує дітей віком до 18 років, а саме - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко