Єдиний унікальний номер: 448/2030/24
Провадження № 2/448/128/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

06.05.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 та Друга Львівська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що його матері ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, котрий така успадкувала після смерті ОСОБА_4 .

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Стверджує, що спадщину спадкодавиці ОСОБА_3 прийняв він, позивач ОСОБА_1 . Факт прийняття ним спадщини стверджується поданою до нотаріуса заявою про прийняття спадщини. З огляду на що вважає, що він, позивач став власником спірного будинковолодіння, яке успадкував після смерті матері ОСОБА_3 .

Покликається на те, що з метою оформлення своїх спадкових прав звернувся до нотаріуса, однак у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок не має можливості, у звязку з відсутністю підтверджуючих документів про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_4 .

З огляду на наведене, та з врахуванням того, що він (позивач) є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , спадщину прийняв у встановленому порядку, спірний житловий будинок вважається таким, що прийнятий в експлуатацію, просить суд визнати за ним (позивачем) право власності на спірний житловий будинку з господарськими будівлями і спорудами.

Ухвалою від 06.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь).

Ухвалою від 07.03.2025 року за клопотанням сторони позивача замінено первісного відповідача на належного відповідача Судововишнянську міську раду Яворівського району, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 .

Ухвалою від 23.04.2025 року закрито підготовче судове провадження по даній справі та призначено таку до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду письмову заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача - Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що вирішення даного позову покладає на розсуд суду та просить розглядати справу у їх відсутності.

Представник третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, проте подав копії сторінок спадкової справи №81/2024 заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори); просив розглядати справу у їх відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду письмову заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 (матері позивача).

До складу даної спадщини входило, в тому числі право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 22 грудня 2018 року за громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано право власності на земельну ділянку площею 1,62011 га (кадастровий номер земельної ділянки :10:000:0073) на території Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №050825 від 16.08.2004 року.

Як вбачається із абз.16-19 вказаного рішення, у такому рішенні зазначено наступне: «Позивач ОСОБА_3 є дочкою спадкодавця ОСОБА_4 та у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України - спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок її смерті. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої виконавчим комітетом Дидятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, за № 1107 від 20.09.2016 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . На час смерті ОСОБА_4 разом з нею за вказаною адресою постійно проживала її дочка ОСОБА_3 . Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, ОСОБА_3 не заявила про відмову від даної спадщини. Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_4 ».

Із ч.4 ст.82 ЦПК України відомо, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вказаним рішенням встановлено, що спадкове майно, в тому числі спірне будинковолодіння спадкодавиці ОСОБА_4 успадкувала саме її дочка ОСОБА_3 (матір позивача).

Згідно матеріалів справи, спадкодавиця ОСОБА_3 за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. У зв`язку з відсутністю заповіту спадкування здійснюється за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копій сторінок спадкової справи 81/2024, заведеної після смерті ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме син останньої ОСОБА_1 (позивач) у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття даної спадщини.

Тобто, у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України позивач ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 .

Інші можливі спадкоємці, а саме ОСОБА_6 , син спадкодавиці ОСОБА_3 заявив про відмову від належної йому частки у спадщині, яка б належала такому за законом, після смерті останньої, що стверджується матеріалам спадкової справи за 81/2024.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При цьому, нотаріусом позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове майна - спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, така відмова була зумовлена відсутністю підтверджуючих документів про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 .

Нотаріус роз`яснив позивачу ОСОБА_1 можливість реалізації права на спадкування вказаного житлового будинку в судовому порядку.

Отже, через наведені вище обставини, позивач ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , копією сторінок спадкової справи №81/2024, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), копією технічного паспорта на спірне будинковолодіння; копією паспорта позивача ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 ; іншими матеріалами справи.

Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавиці ОСОБА_3 належало право на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за законом до позивача ОСОБА_1 , який у встановленому порядку прийняв дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останнім права власності на спірне спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 та Друга Львівська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 травня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області, місцезнаходження: 81340, м.Судова Вишня, площа І.Франка, 14, Яворівського району Львівської області, ;

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- Друга Львівська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: 79013, м.Львів, вул.С.Бандери, 3, Львівської області, .

Суддя Ю.В. Кічак