Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1836/22
Провадження № 2-др/572/1/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2025 року м. Сарни
14 травня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Довгого І.І.
за участю секретаря судових засідань - Щерби А.Ф.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Наїдка Л.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 572/1836/22,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2022 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.
Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2024 року у задоволені позову відмовлено. Постановою Рівненського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2024 року залишено без змін.

Від представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Наїдка Л.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 116115,27 грн. та витрат пов`язаних з залученням експертів та проведенням експертизи в розмірі 2470,48 грн.

За частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Представник ОСОБА_1 заяву підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про стягнення судових витрат просив відмовити.

Перевіривши доводи заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до додатку № 1 від 11.08.2022 року до Договору про надання правничої допомоги № 11/08-22/1 від 11.08.2022 року, укладеної між Адвокатським об`єднанням «Унілекс» в особі заступника керуючого партнера Демченка К.М. та ОСОБА_1 сторони домовились: «Розмір винагороди за надання правничої допомоги Клієнту під час розгляду Сарненським районним судом Рівненської області справи №572/1836/22 (аналіз позовної заяви та доданих документів; аналіз наданих клієнтом документів; аналіз судової практики в подібних спорах; надання консультацій і роз`яснень щодо можливих способів захисту у справі; підготовка необхідних процесуальних документів; участь адвокатів в судових засіданнях; інші дії) становить 70 000 гривень та 10% від розміру суми, відмовлених у стягненні Сарненським районним судом Рівненської області».

Станом на дату подання заяви, ОСОБА_1 фактично не сплачено АО «Унілекс» за надані послуги/правничу професійну допомогу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до пункту «2» частини 5 статті 265 ЦПК України рішення суду складається, у тому числі, з розподілу судових витрат.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 2 статті 133 ЦПК України) та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (пункт 2 частини 2 статті 133 ЦПК України).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З акту приймання-передачі наданих послуг встановлено, що на в суді першої інстанції, адвокатом були надані такі послуги: аналіз позовної заяви та додатків до неї; аналіз отриманих від ОСОБА_1 документів та матеріалів необхідних для підготовки відзиву на позовну заяву; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень для ОСОБА_1 щодо можливих варіантів дій, обрання стратегії правового захисту в межах судової справи; підготовка та подача шести адвокатських запитів про надання інформації необхідної для подачі відзиву; написання відзиву, клопотань про витребування доказів, виклик свідків, переліку питань до учасників справи; написання та направлення клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи; написання та направлення клопотань про долучення доказів до матеріалів справи; написання та направлення додаткових пояснень; участь адвоката в обстеженні квартири у межах будівельно-технічної експертизи; участь адвоката у судових засіданнях у режимі відеоконференції; написання заяви про винесення додаткового рішення що складає 70000 грн. та 10% від розміру суми відмовлених у стягненні на користь позивача у межах судової справи 46115,27 грн., всього 116115,27 грн.

Суд звертає увагу на тому, що такі послуги як аналіз позовної заяви та додатків до неї; аналіз отриманих від ОСОБА_1 документів та матеріалів необхідних для підготовки відзиву на позовну заяву; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень для ОСОБА_1 щодо можливих варіантів дій, обрання стратегії правового захисту в межах судової справи; підготовка та подача шести адвокатських запитів про надання інформації необхідної для подачі відзиву; написання відзиву фактично дублюють одна одну, є подібними та зводяться до єдиної дії - формування правової позиції для подання відзиву. Отже, правнича допомога адвоката полягала у складанні відзиву з використанням нормативно-правових актів, стосовно яких існує судова практика.

Окрім цього, не зазначено обрахунку винагороди за кількість часу, який було витрачено адвокатом на надання кожної послуги окремо.

З огляду на викладене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі та відсутність у тексті додатку до договору про надання правової допомоги умов щодо форми і порядку обчислення винагороди, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом заявнику послуг суд вважає, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково на суму 12000 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Таким чином, рішенням суду відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі, постановою Рівненського судове рішення - без змін, однак не вирішено питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, то наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у цій справі та часткового задоволення заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Наїдка Л.В., а також підлягає стягненню з ОСОБА_2 2470,48 грн. витрат пов`язаних із залученням експерта.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити по справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені ним судові витирати в розмірі 14470 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят) грн. 48 коп., що складається з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень та 2470 (дві тисячі чотириста сімдесят) грн. 48 коп. витрат пов`язаних із залученням експерта.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: