Справа № 367/2520/25
Провадження №2/367/3553/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

при секретарі Шпильовому Р.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного податкового університету до ОСОБА_1 про стягнення грошового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.09.2022 року між Державним податковим університетом та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір №2304505 про надання освітніх послуг, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання останнього. Загальна вартість послуги за увесь строк навчання складає 20 250,00 грн.. Вказує, що позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі.

Наказом №975 від 30.09.2022 року відповідача зараховано студентом 1 курсу навчання для здобуття другого (магістерського) рівня освіти за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб.

Наказом №1118 від 15.09.2023 року ОСОБА_1 відраховано з числа студентів за невиконання умов договору, при цьому освітня послуга була надана на суму 14 130,00 грн., яка не була сплачена відповідачем, та до якої у відповідності до п.5.2 Договору позивачем нараховано пеню за період з 15.03.2024 року по 20.02.2025 року в розмірі 3560,66 грн..

Таким чином загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед Державним податковим університетом складає 17 690,66 грн. з вимогою про стягнення якої позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 02.04.2025 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви та встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача, провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло.

Відповідач повідомлений про розгляд справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, правом надання відзиву на позов не скористався. Будь-яких заяв чи клопотань по суті спору до суду не надходило.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України .

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що 30 вересня 2022 року між Державним податковим університетом та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №2304505 про надання освітніх послуг, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання (надати освітню послугу) студента ОСОБА_1 (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору відповідач повинен своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим Договором.

Відповідно до п.4.1. Договору загальна вартість освітньої послуги становить 20 250 грн. 00 коп. Вартість за 1-й рік навчання становить 13 500 грн.

Відповідно до п.4.7. Договору встановлено, що відповідач щомісяця здійснює оплату за послуги в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Як вбачається з витягу із наказу № 975 від 30.09.2022 року, ОСОБА_1 зараховано студентом 1 курсу для здобуття другого (магістерського) рівня вищої освіти за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність», за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов Договору №2304505 від 30.09.2022 року, наказом Державного податкового університету №1118 від 15.09.2023 року ОСОБА_1 відраховано з числа здобувачів вищої освіти

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за навчання згідно договору №2304505 від 30.09.2022 року за 2022-2023 роки складає 14 130 грн. 00 коп.

У відповідності до п.5.2 Договору до вищевказаної суми заборгованості позивачем нараховано пеню за період з 15.03.2024 року по 20.02.2025 року в розмірі 3560,66 грн..

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Так, приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до приписів частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 №6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, провадження №14-16цс18 у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч.ч.1-4, 8 ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі заборгованості відповідача ОСОБА_1 на загальну суму в розмірі 17 690,66 грн., що складається із заборгованості за договором про надання освітніх послуг №2304505 від 30.09.2022 року в розмірі 14 130,00, та нарахованим штрафними санкціями в розмірі 3 560,66 грн., які суд стягує з відповідача на користь позивача, задовольняючи позовні вимоги.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.12, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного податкового університету до ОСОБА_1 про стягнення грошового боргу, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного податкового університету заборгованість за договором про надання освітніх послуг №2304505 від 30.09.2022 року у розмірі 14130 (чотирнадцять тисяч сто тридцять) грн. 00 коп, пеню у розмірі 3560 (три тисячі п`ятсот шістдесят) грн. 66 коп, а всього 17 690 (сімнадцять тисяч шістсот дев`яносто) гривень 66 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Державного податкового університету 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Державний податковий університет, , місцезнаходження за адресою: Київська область, Бучанський район, місто Ірпінь, вулиця Університетська, будинок 31.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.В. Чернова