Справа № 570/1467/24
Номер провадження 2/570/112/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що не має змоги оформити права на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). Тому звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у колективній власності агрофірми "Зоря", розміром 1,51 умовних кадастрових гектари згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ № 0235136 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 29 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

22.04.2024 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Позивачка ОСОБА_2 була її бабусею. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 належне їй майно. Оскільки спірні правовідносини допускають процесуальне правонаступництво, то ОСОБА_1 просить зупинити провадження у справі на шість місяців.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - зупинено до 05 жовтня 2024 року.

07.11.2024 року адвокатом Штогун Н.Є. подано клопотання про відновлення провадження у справі.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом поновлено, справу призначено до підготовчого судового засідання.

13.11.2024 року адвокатом Штогун Н.Є. подано клопотання про витребування доказів. В поданому клопотання вказує, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті позивачки ОСОБА_2 та вважає, що для правильного та всебічного дослідження судом обставин справи, зокрема для вірного з`ясування учасників судового процесу, необхідно встановити коло спадкоємців позивача. Для цього необхідно витребувати у приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Деренька Романа Івановича належним чином завірену копію спадкової справи на майно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2025 року клопотання про витребування доказів задоволено.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2025 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом закрито, справа призначена до судового розгляду.

В судове засідання позивачка не з`явилася. Згідно поданої заяви позов підтримує та просить його задоволити. Справу просить розглядати без її участі.

Представник позивачки в судове засідання позивачка не з`явилася. Згідно поданої заяви позов підтримує та просить його задоволити. Справу просить розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Згідно поданого клопотання просять справу розглядати без їх участі, із винесенням відповідного судового рішення за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення розгляду справи без участі сторін.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0235136 від 20 листопада 1997 року, що зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Рівненською районною державною адміністрацією під № 2136, що підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Рівненській області № 29-17-0.2-296/2-24 від 17.01.2024 року та довідкою Рівненського обласного головного управління земельних ресурсів Рівненський районний відділ земельних ресурсів № 05п/1057 від 17.11.2006 року.

В силу положень ст. 529 Цивільного кодексу України РСР, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців першої черги або спадкоємців за заповітом після смерті ОСОБА_4 , немає.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та постійно проживала в буд. АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою, виданою Зорянською сільською радою Рівненського району Рівненської області.

11 січня 2024 року з метою належного оформлення своїх спадкових справ ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Спадкова справа заведена, проте нотаріус не видала свідоцтво про право на спадщину за законом та письмово повідомила, що відсутність сертифікату на земельну частку (пай) унеможливлює видачу свідоцтва.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, яким заповіла своїй онуці - ОСОБА_1 , належне їй майно.

ОСОБА_1 18 квітня 2025 року звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Деренька Р.І. з заявою про прийняття спадщини.

Положення законодавства.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Стаття 524 Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР, в редакції, чинній станом на дату смерті спадкодавця) передбачає підстави спадкоємства. Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 525 ЦК УРСР визначено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно положення п.4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визначення права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 15 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України право на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом, може бути успадковано.

Право спадкоємців на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Підставою для відмови у видачі позивачці свідоцтва про право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом був факт відсутності правовстановлюючого документа оригіналу сертифіката на право спадкодавця на земельну частку (пай) від 20.11.1997 серії РВ №0235136 який втрачений, проте відомості щодо його видачі наявні, підтверджені ГУ Держгеокадастру у Рівненській області.

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно п.3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають:

-колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

-громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:

- свідоцтво про право на спадщину;

- рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У зв`язку з втратою спадкодавцем сертифіката на право на земельну частку (пай) приватний нотаріус позбавлений можливості видати позивачці свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай).

При цьому, відомості щодо достовірності видачі спадкодавцю сертифіката наявні.

Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Відповідно до пункту "г" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, серед іншого, на підставі прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права.

Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За таких обставин, оскільки отримати дублікат виданого спадкодавцю сертифіката в позасудовому порядку не можливо, та враховуючи, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовляється лише в одному примірнику, суд вважає, що наявні підстави для визнання за позивачкою права на земельну частку (пай).

Висновки суду.

Як зазначається у постанові ВП ВС від 20.06.2023 року у справі № 554/10517/16-ц (п.7.47) Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 1 лютого 2022 року справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31).

Оскільки первісна позивачка ОСОБА_2 померла після відкриття провадження у справі, та до участі у справі було залучено її спадкоємицю ОСОБА_1 , тому суд вважає, що рішення суду про визнання за позивачкою права на земельну частку (пай) у колективній власності агрофірми "Зоря" розміром 1,51 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0235136 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), відповідатиме результату, якого прагнула досягнути позивачка при зверненні до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд надав відповіді на всі питання, що були порушені позивачем.

У ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За наведеного наявні підстави для задоволення позову.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 та ст. 142 ЦПК України.

Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідача на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачка не бажає відшкодовувати понесені нею судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивача.

Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на неї.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 142, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у розміром 1,51 умовних кадастрових гектарів, що на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), і ця земельна частка (пай) належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ№0235136 від 20.11.1997 року, реєстраційний №2136 у Книзі реєстрації сертифікатів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області (, адреса: площа Володимира Плютинського, буд. 1, с. Зоря Рівненського району Рівненської області).

Суддя Красовський О.О.