Справа №751/3498/25
Провадження №2-о/751/119/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Топіхи Р.М.,

секретаря судового засідання Островської А.С.,

учасники справи:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Березовського О.Д.,

заінтересовані особи: Михайло-Коцюбинська територіальна громада в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Тетяна Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Михайло-Коцюбинська територіальна громада в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Тетяна Володимирівна, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції заявника.

Представник заявника адвокат Березовський О.Д. в інтересах

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт прийняття ОСОБА_2 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кархівка Чернігівського району Чернігівської області та встановити, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є місцезнаходження належного їй нерухомого майна, а саме с. Кархівка Чернігівського району Чернігівської області.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла прабаба заявниці по лінії матері ОСОБА_4 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала в

АДРЕСА_1 , разом зі своїм сином (дідом заявниці) ОСОБА_3 . До складу спадщини ОСОБА_4 входило право на земельну частку (пай) розміром 4,64 га, яка перебуває в колективній власності КПС «Кархівське», розташованого на території Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та належна останній ощадна книжка.

За життя 09 вересня 1997 року ОСОБА_4 склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно в рівних частинах своєму сину ОСОБА_3 та своїй внучці ОСОБА_2 . Разом з тим, після смерті ОСОБА_4 ні її син ОСОБА_3 , ні її онука ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 у нотаріальній конторі не відкривалась, будь-які інші особи з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори не зверталися.

ОСОБА_3 за життя фактично прийняв спадщину своєї померлої матері ОСОБА_4 шляхом спільного проживання з померлою за однією адресою, але не оформив своїх спадкових прав на належне їй майно.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . До складу спадщини входило право на земельну частку (пай) розміром 4,64 га, яка перебуває в колективній власності КПС «Кархівське», розташованого на території Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, а також право на земельну частку (пай), яке він успадкував після смерті своєї матері.

Після смерті ОСОБА_3 його донька (матір заявниці) ОСОБА_2 здійснила його поховання, продовжувала відвідувати господарство, а саме обробляла город та присадибну ділянку, доглядала за будинком, в шестимісячний строк після смерті здійснила поточний ремонт у будинку. Земельну ділянку та будинок батька використовувала до своєї смерті, що підтверджується довідкою Михайло-Коцюбинської селищної ради. На день смерті ОСОБА_2 проживала одна без реєстрації у будинку батька за адресою:

АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 фактично вступила в управління спадковим майном, а отже відповідно до положень ЦК УРСР, чинних на час відкриття спадщини, прийняла спадщину.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через відсутність даних щодо її зареєстрованого місця проживання на момент смерті, а також допущені помилки в прізвищах прабаби та діда заявниці, ОСОБА_1 звернулась з позовом до Чернігівського районного суду Чернігівської області, рішенням від 11 грудня 2024 року позовні вимоги було задоволено частково та встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_4 та її рідним сином ОСОБА_3 , а також визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини за законом після смерті її матері, терміном 3 місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Разом з тим, суд відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті свого батька ОСОБА_3 та встановлення місця відкриття спадщини за місцем знаходження належного нерухомого майна.

11 лютого 2025 року заявниця звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т.В., якою була відкрита спадкова справа № 23/2025, щодо майна померлої ОСОБА_2 03 квітня 2025 року приватним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявниця не подала документів на підтвердження місця відкриття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а також документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини померлою ОСОБА_2 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Встановлення факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки дозволяє їй як спадкоємцю першої черги за законом реалізувати своє право на спадкове майно її померлої матері ОСОБА_2 .

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 22 квітня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, представник заявника подав заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Заінтересовані особи приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т.В. та представник Михайло-Коцюбинської селищної ради у судове засідання не прибули, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 56,65).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками зазначені: у графі батько ОСОБА_5 , у графі мати ОСОБА_2 (а.с. 8).

Прабаба заявниці ОСОБА_4 померла

ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть

(а.с. 9).

Відповідно до довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради від

04 грудня 2023 року № 332 на день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею за вищевказаною адресою був зареєстрований та постійно проживав син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який здійснював догляд та вів спільне господарство (а.с. 10).

09 вересня 1997 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних долях (а.с. 11).

Відповідно до листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 26 лютого 2025 року № 431/01-11 спадкова справа до майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , Чернігівською районною державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с. 13).

Згідно з копією ощадної книжки рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я « ОСОБА_4 ». Прізвище, ім`я та по батькові вказані згідно з документом мовою оригіналу (а.с. 15).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 08 квітня 2024 року ОСОБА_6 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0109389 по КСП «Кархівське» Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 08 жовтня

1996 року за № 389. Розмір земельної частки (паю) 4,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Державний акт на право власності на землю взамін вище зазначеного сертифіката ОСОБА_6 не отримувала (а.с. 16, 17).

Дід заявниці ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 18).

Відповідно до довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради від

04 грудня 2023 року № 333 на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 08 квітня 2024 року ОСОБА_7 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0109394 по КСП «Кархівське» Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 08 жовтня 1996 року за № 394. Розмір земельної частки (паю) 4,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Державний акт на право власності на землю взамін вище зазначеного сертифіката ОСОБА_7 не отримував

(а.с. 20, 21).

Відповідно до листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 26 лютого 2025 року № 430/01-11 спадкова справа до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , Чернігівською районною державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с. 22).

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від

11 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинської територіальної громади в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено частково. Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кархівка Чернігівського району Чернігівської області, та її рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кархівка Чернігівського району Чернігівської області, та визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. У задоволенні позовних вимог щодо встановлення факту прийняття спадщини та місця відкриття спадщини відмовлено (а.с. 24-29).

Згідно з довідкою Михайло-Коцюбинської селищної ради від 28 березня 2024 року № 186 після смерті ОСОБА_3 спадщину в

АДРЕСА_1 , прийняла його дочка ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_6 , вона на протязі 6 місяців після його смерті фактично вступила в управління спадковим майном, обробляла земельну ділянку, доглядала за будинком (а.с. 30).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 09 серпня 1959 року виконавчим комітетом Левковицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, номер актового запису 12, зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_9 (а.с. 31).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 розірвано 01 квітня 1969 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 32).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_11 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , відомості про батька: ОСОБА_3 , відомості про матір: ОСОБА_10 (а.с. 33).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 12 лютого 1983 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , актовий запис 47, прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_13 . 26 липня 1985 року шлюб розірвано, номер актового запису про розірвання шлюбу 130 (а.с. 34).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища 25 листопада

1988 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , актовий запис 1856, прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_15 (а.с. 35).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 36).

Згідно з довідкою Михайло-Коцюбинської селищної ради від 28 березня 2024 року № 185 ОСОБА_2 на день смерті проживала одна без реєстрації за адресою:

АДРЕСА_1 (а.с. 37).

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т.В. зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_2 за номером у спадковому реєстрі 73635384, номер у нотаріуса 23/2025 (а.с. 38).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 квітня

2025 року приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Тетяна Володимирівна відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП «Кархівське» села Кархівка Крахівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області

(а.с. 41).

За матеріалами спадкової справи № 35/2024, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Т.В. із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , інші спадкоємці до майна померлого відсутні (а.с. 57-63).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від

30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

За положеннями ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 ) вбачається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно, якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від

30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Враховуючи те, що у ОСОБА_2 знаходились всі документи померлого батька ОСОБА_3 , а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0109394, який він отримав за життя, а також сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0109389 та ощадна книжка, що належали його померлій матері ОСОБА_4 , а також на підтвердження факту вступу ОСОБА_2 у володіння спадковим майном після смерті її батька ОСОБА_3 надана довідка, видана виконавчим комітетом Михайло-Коцюбинської селищної ради, з якої вбачається, що ОСОБА_2 вступила в управлінням спадковим майном, обробляла земельну ділянку, здійснювала догляд за будинком.

Заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Частина третя ст. 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26 квітня 2023 у справі № 204/1052/20, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Враховуючи, що до складу спадщини ОСОБА_4 та

ОСОБА_3 входило право на земельні частки (паї) розміром по 4,64 га кожна, які перебувають в колективній власності КПС «Кархівське», розташованого на території Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є місцезнаходження належного їй нерухомого майна, а саме с. Кархівка Чернігівського району Чернігівської області.

Аналізуючи зазначене, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання заявником юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд дійшов до висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту прийняття ОСОБА_2 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини свого батька ОСОБА_3 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 23, 81, 258, 259, 263-268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кархівка Чернігівського району Чернігівської області.

Встановити, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є місцезнаходження належного їй нерухомого майна, а саме

с. Кархівка Чернігівського району Чернігівської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 (місце реєстрації:

АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Заінтересована особа: Михайло-Коцюбинська територіальна громада в особі Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (місцезнаходження: 15552, смт Михайло-Коцюбинське, вул. Шевченка,буд. 50, )

Заінтересована особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Кравченко Тетяна Володимирівна (місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, проспект Перемоги, буд. 103, прим.11)

Суддя Р.М. Топіха