КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1680/2025
справа №756/3210/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Лаєнка Павла Петровича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «УкрСиббанк», на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Ткач М.М.

у справі за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про застосування наслідків нікчемних правочинів, -

встановив:

У березні 2021 року АТ "УкрСиббанк" звернулось до суду із позовом про застосування наслідків нікчемних правочинів.

Вимоги позову мотивує тим, що між АТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 16 квітня 2008 року, відповідно до умов якого Банк надав боржнику кредит у сумі 90 000,00 доларів США.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по вказаному кредитному договору між банком та ОСОБА_1 укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки №83175 від 16 квітня 2008 року за реєстровим номером 10313, відповідно до якого в іпотеку прийнято квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно з нотаріальним посвідченням договору у відповідних Державних реєстрах зареєстровані обтяження іпотекою та заборона відчуження вказаної квартири.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року, у справі №2/756/65/18 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 93 850,94 доларів США та 225 341,87 грн.

Постановою старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 02 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження №59928986 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Під час примусового виконання рішення суду банку стало відомо, що квартира АДРЕСА_2 , яка є предметом іпотеки, була відчужена боржником без згоди банку.

Станом на день звернення до суду з позовом заборгованість за кредитним договором не погашена, рішення суду не виконано.

Відповідно до Інформаційної довідки від 22 лютого 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , убачається, що були проведені дії щодо нерухомого майна, а саме: 16 квітня 2008 року приватним нотаріусом Морозовою С.В. на підставі іпотечного договору 10313 від 16 квітня 2008 року зареєстровано обтяження - заборона на нерухоме майно за реєстраційним номером 7033872.

19 лютого 2009 року приватним нотаріусом Морозовою С.В. на підставі договору іпотеки № 83175 від 16 квітня 2008 року зареєстровано обтяження - іпотека за реєстраційним номером 8479631, іпотекодержатель АКІБ «УкрСиббанк».

14 вересня 2015 року запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек погашено на підставі перенесено до ДРРП на підставі рішення про державну реєстрацію №20016745 від 16 березня 2015 року.

14 вересня 2015 року погашено запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна на підставі перенесено до ДРРП на підставі рішення про державну реєстрацію №20016745 від 16 березня 2015 року.

Вказує, що із виписки не відомо, хто приймав рішення про погашення записів про іпотеку та заборони відчуження, в той час, коли банк не давав ніяких заяв про погашення вказаних записів.

03 лютого 2016 зареєстровано припинення права власності ОСОБА_1 у зв`язку із відчуженням квартири на користь ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 03 лютого 2016 року.

27 квітня 2016 року зареєстровано припинення власності ОСОБА_3 на зазначену квартиру та 27 квітня 2016 року право власності на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 27 квітня 2016 року.

АТ "УкрСиббанк" уважає, що ОСОБА_1 здійснила відчуження іпотечного майна з метою недопущення звернення стягнення на неї під час розгляду справи про стягнення заборгованості. Зазначає, що банк не надавав заяв про зняття обтяжень іпотекою та заборони відчуження щодо вказаної квартири, а також не надавав згоди на її відчуження.

З посиланням на положення частини 3 статті 12 Закону України «Про іпотеку» зазначає, що правочини щодо відчуження спірного майна на користь ОСОБА_3 та в подальшому на користь ОСОБА_2 здійснені без згоди іпотекодержателя АТ «УкрСиббанк», є нікчемними в силу закону, а рішення про державну реєстрацію прав на підставі нікчемних правочинів підлягають скасуванню з припиненням у відповідних реєстрах записів права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що були зареєстровані на підставі нікчемних договорів купівлі-продажу правочинів.

Зазначає, що жодна з підстав для припинення іпотеки не настала. Іпотека вказаного нерухомого майна виникла з моменту його нотаріального посвідчення. Зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки не припинилися, заборгованість не погашена. Відтак, іпотека не припинилася, є дійсною, а нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 80 є предметом іпотеки АТ «УкрСиббанк».

Мотивуючи наведеним, просить суд:

скасувати рішення державного реєстратора щодо погашення обтяження іпотеки (реєстраційний номер обтяження 8479631) на підставі рішення про державну реєстрацію №20016745 від 16 березня 2015 року, стосовно нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 80;

скасувати рішення державного реєстратора щодо погашення обтяження заборони відчуження (реєстраційний номер обтяження № 7033872) на підставі рішення про державну реєстрацію №20016745 від 16 березня 2015 року, стосовно нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 80;

скасувати рішення (індексний номер рішення: 28062395 від 03.02.2016) приватного нотаріуса Михайленко Сергія Анатолійовича, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, про припинення права власності за ОСОБА_1 та визнати право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 80;

скасувати рішення (індексний номер: 28062395 від 03.02.2016) приватного нотаріуса Михайленка Сергія Анатолійовича, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 , номер запису про право власності / довірчої власності: 13196881, вчиненого на підставі нікчемного договору купівлі-продажу, серія та номер: 88, виданий 03.02.2016, видавник: Михайленко С.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_3 стосовно нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 80;

скасувати рішення (індексний номер: 29440644 від 27.04.2016) приватного нотаріуса Соколова Олександра Євгеновича, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , номер запису про право власності/довірчої власності: 14381733, вчиненого на підставі нікчемного договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 585, виданий 27.04.2016, видавник: Соколов О.Є. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_2 стосовно нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 80.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, АТ "Укрсиббанк" подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом першої інстанції застосовано правові висновки Верховного Суду у справах, які не можуть бути застосовані до обставин цієї справи.

Так, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (частина 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку»).

Звертає увагу, що іпотека вказаного нерухомого майна за Договором іпотеки №83175 від 16 квітня 2008 року за реєстровим номером 10313 між банком та ОСОБА_1 (відповідно з яким в іпотеку прийнята квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ) не припинились, заборгованість не погашена та рішення суду про стягнення заборгованості не виконане, тому законні підстави для зняття заборони відчуження вказаного майна відсутні до цього часу.

Посилаючись на частину 2 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вказує, що відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Суд першої інстанції установив, що станом на 12 жовтня 2023 документи реєстраційних справ за період з 01 січня 2013 року по 30 квітня 2016 року від Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві були передані до Департаменту не в повному обсязі. Відповідно до відомостей, які внесені до Журналу обліку надходження (вибуття) реєстраційних справ, документи, на підставі яких 14 вересня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції Київської області Корнєєвою В.В. погашено запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек та запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна на об`єкт нерухомого майна на зберігання до Департаменту не надходили та на обліку не перебувають.

Аналогічні відповіді судом отримано з Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та Макарівської селищної ради і Бучанської районної державної адміністрації, отже, відсутні документи, на підставі яких вчинена реєстраційна дія.

Вказує, що державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви та документів, поданих зацікавленою особою. За загальним правилом державна реєстрація проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав.

Скаржник уважає, що реєстрація записів припинення обтяжень іпотекою та заборони відчуження здійснена безпідставно. Докази наведеного містяться в реєстраційній справі щодо вказаного майна.

Позивач вказує, що не має іншого способу захисту як вимагати відновити (визнати) державну реєстрацію обтяження майна іпотекою та забороною, вилучення відомостей про яку було здійснено за сумнівних обставин та без законодавчої (юридичної) підстави.

Скаржник уважає, що останнім обрано ефективний спосіб захисту, оскільки такий повертає у становище, яке існувало до порушення, тобто коли позивач міг вільно користуватись правами іпотекодержателя та мав можливість задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в рамках виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , оскільки норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 18 січня 2023 року у справі № 726/2166/19.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 квітня 2024 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача Лаєнко П.П. доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Жила А.А. проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції зробив висновок, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав.

Суд вказав, що якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання законної сили рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя. При цьому запис про іпотеку не може бути відновлений із моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Установлено, що 16 квітня 2008 року Акціонерний комерційний інноваційний банк "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту №0.

Відповідно до пункту 1.1. договору Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, Долар США, в сумі 90 000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 454 500,00 гривень за курсом НБУ на день укладення Договору, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. При цьому, сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в Договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті.

16 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №83175, відповідно до умов якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно: однокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,4 кв.м., жилою площею 17,0 кв.м. Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Байдик Т.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 12 березня 2008 року за реєстровим №729, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 12 березня 2008 року за №2749418, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна 17 березня 2008 року за №1512.

Відповідно до пункту 1.2 ринкова вартість предмету Іпотеки, згідно звіту незалежного оцінщика СПД ОСОБА_6 , виданого 15 квітня 2008 року та за домовленістю сторін, становить 606 000,00 гривень. Вартість предмета іпотеки згідно довідки-характеристики №1326729 виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 28 березня 2008 року становить 8 591,47 гривень.

Пунктом 2.4 договору іпотеки визначено обов`язки іпотекодавця відповідно до якого іпотекодавець зобов`язаний: не порушувати прав Іпотекодержателя, що надані останньому Законом України "Про іпотеку" (пункт 2.4.1); виконувати обов`язки, що покладені на Іпотекодавця за Законом України "Про іпотеку" (пункт 2.4.2); за власний рахунок здійснити страхування предмету іпотеки на користь Іпотекодержателя від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування, у одного з рекомендованих Іпотекодержателем страховиків, перелік яких доводиться до відома Іпотекодавця шляхом розміщення інформації в приміщенні Іпотекодержателя, протягом одного дня з дня набрання чинності цього договору, на термін не менше ніж термін повернення кредиту та/або іншого грошового зобов`язання, що зазначений в договорі(ах), що обумовлюють основне зобов`язання, збільшений на три місяці. Даний пункт Договору уважається дійсним тільки у випадку, якщо можливе згідно із діючим законодавством України, здійснення такого виду страхування, а саме страхування такого виду предмету іпотеки (пункт 2.4.3); при настанні страхового випадку Іпотекодавець зобов`язаний повідомити про це Іпотекодержателя у дводенний строк (пункт 2.4.4); протягом двох днів повідомляти Іпотекодержателя про виникнення загрози знищення або пошкодження Предмету іпотеки (пункт 2.4.5); не надавати дозвіл на реєстрацію в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб без згоди Іпотекодержателя. Даний пункт договору вважається дійсним тільки у випадках, якщо предметом іпотеки за цим договором є житлова нерухомість (пункт 2.4.6); у випадку реорганізації іпотекодавця зобов`язання по цьому договору розповсюджується на його правонаступників. Даний пункт договору уважається дійсним тільки у випадку якщо іпотекодавцем є юридична особа (пункт 2.4.7).

Згідно пункту 6.1 договору іпотеки №83175 цей договір підлягає нотаріальному посвідченню і діє з моменту такого посвідчення до повного виконання зобов`язань за договором(и), що обумовлюють основне зобов`язання (том 1 а.с.27-28).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року, задоволено позов ПАТ "Укрсиббанк" до ОСОБА_1 ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» 93 850,94 долари США та 225 341,87 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» по 1 827 грн на відшкодування судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору відмовлено (том 1 а.с. 29-36).

02 вересня 2019 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Полінським В.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59928986 з виконання виконавчого листа №756/9347/15-ц від 11 березня 2019 року, виданого Оболонським районним судом міста Києва (том 1 а.с. 37-38).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22 січня 2021 року щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , убачається, що 14 вересня 2015 року запис про іпотеку вказаної квартири в Державному реєстрі іпотек погашено на підставі перенесено до ДРРП на підставі рішення про державну реєстрацію №20016745 від 16 березня 2015 року.

14 вересня 2015 року погашено запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна на підставі перенесено до ДРРП на підставі рішення про державну реєстрацію №20016745 від 16 березня 2015 року (том 1 а.с.39-42).

Згідно даних листа Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №38977/5-21 від 07 вересня 2021 року убачається, що копії реєстраційної справи, на підставі яких було винесено рішення про державну реєстрацію №20016745 від 16 березня 2015 року (реєстраційний номер обтяжень 8479631), яке в подальшому знято та погашено 14 вересня 2015 року на підставі рішення про державну реєстрацію №20016745 від 16 березня 2015 року (реєстраційний номер обтяження 7033872) державним реєстратором Реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції Київської області Корнєєвою Альоною Вікторівною, на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 80 повинна зберігатися у Макарівської районної державної адміністрації Київської області. Докази того, що зазначена справа передавалась до архіву Управління державної реєстрації на зберігання відсутні. На підтвердження викладених обставин складено відповідний Акт не виявлення документів від 06 вересня 2021 року. Управління позбавлене можливості надати копії реєстраційної справи (том 1 а.с. 129-130).

Згідно даних акту про невиявлення документів від 06 вересня 2021 року убачається, що працівниками Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на зберіганні матеріалів реєстраційної справи, які подавались на реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на зберіганні в архіві не виявлено (том 1 а.с. 131).

Згідно даних листа Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації №104-9315 від 08 вересня 2021 року убачається, що у адміністрації відсутні матеріали реєстраційної справи стосовно квартири АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 133-134).

Згідно даних листа Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №074/07/2-570 від 06 березня 2023 року убачається, що документи, на підставі яких 14 вересня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції Київської області Корнєєвою В.В. погашено запис про іпотеку: 8479631 в Державному реєстрі іпотек та запис про обтяження: 7033872 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна відсутні у Департаменті. Департаментом підготовлено та надсилаються копії реєстраційної справи №80 в електронній формі шляхом друку за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 2 а.с. 34-35).

Згідно даних листа Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації) №074/07/2-2616 від 16 жовтня 2023 року убачається, що станом на 12 жовтня 2023 року документи реєстраційних справ за період з 01 січня 2013 року по 30 квітня 2016 року від Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві були передані до Департаменту не в повному обсязі. Відповідно до відомостей, які внесені до Журналу обліку надходження (вибуття) реєстраційних справ, документи, на підставі яких 14 вересня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції Київської області Корнєєвою В.В. погашено запис про іпотеку (реєстраційний номер іпотеки: 8479631) в Державному реєстрі іпотек та запис про обтяження (реєстраційний номер: 7033872) в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на зберігання до Департаменту не надходили та на обліку не перебувають (том 2 а.с. 132-133).

03 лютого 2016 року ОСОБА_1 продала ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується даними договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. (том 2 а.с.52-53).

27 квітня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_2 (том 2 а.с. 59-62).

10 березня 2021 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_7 купила квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується даними договору купівлі-продажу квартири (том 2 а.с. 71-72).

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом.

Відповідно до частини 2 статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 3 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про іпотеку" визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" визначено підстави припинення іпотеки. Так, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року в справі №922/2416/17 зроблено висновок, що:

- виключення відомостей про право іпотеки з відповідного державного реєстру не впливає на чинність іпотеки. Іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі;

- запис про іпотеку не може бути відновлений із моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя;

- за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяження особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають;

- у випадку, якщо позивач вважає, що іпотека є та залишилася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду в разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя;

- у справі з належною вимогою (зокрема, про визнання прав іпотекодержателя) суд має враховувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек зазначених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно.

Таким чином, вирішуючи спір суд першої інстанції правильно врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 9.8 постанови від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20), відповідно до яких у випадку, якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя.

Крім того, суд врахував, що запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя.

Апеляційний суд зазначає, що у справі про визнання права іпотекодержателя позивач не позбавлений права доводити недобросовісність кінцевого набувача предмета іпотеки. При цьому, при вирішенні спорів щодо прав на нерухоме майно необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного з порушенням закону, оскільки від цього може залежати, зокрема, чинність чи припинення іпотеки.

У справі, що переглядається апеляційним судом, судом першої інстанції правильно установлено, що позивачем обрано неналежним спосіб захисту, який не призведе до відновлення порушеного права, ураховуючи також і ту обставину, що кінцевим набувачем є ОСОБА_7 , яка до участі у справі не залучена.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лаєнка Павла Петровича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «УкрСиббанк», залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 19 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова