Справа № 2-9180/2010
Провадження № 2-зз/201/21/2025
УХВАЛА

Іменем України

19 травня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі Тоцькій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2025р. АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-9180/2010 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтуванні заяви зазначив, що 05.02.2010р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, було забезпечено позовні вимоги у справі № 2-9180/2010, а саме накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в межах заявлених позовних вимог у розмірі 1984580,54 грн.

26.02.2010р. на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено запис про обтяження № 9564522, тип обтяження: арешт нерухомого майна.

Звертає увагу, що 15.05.2007р. ОСОБА_1 та Банк уклали договір іпотеки, за умовами якого останній надав в іпотеку належне йому майно, а саме домоволодіння загальною площею 44,80 кв.м, житловою площею 31,00 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0549 гектара розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 090020018.

Забезпечуючи позовні вимоги у справі № 2-9180/2010, Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було накладено арешт у тому числі на предмет іпотеки за вищевказаним договором іпотеки.

При цьому, 24.05.2016р. рішенням Івано-Франківського міського суду у справі № 344/15600/14-ц частково задоволено позов Банку, звернуто стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, які були передані в іпотеку Відповідачем, шляхом продажу іпотечного майна Банком з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

27.06.2019р. у межах виконавчого провадження № 29819561 державним виконавцем, було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Враховуючи, що виконавче провадження № 29819561 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9180/2010 завершено, а накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська арешт позбавляє Банк можливості виконати рішення Івано-Франківського міського суду у справі № 344/15600/14-ц шляхом продажу іпотечного майна Банком, просить суд скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2010р. у справі № 2-9180/2010, а саме скасувати арешт на майно, яке належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Представник заявника у поданій заяві просила розглянути справу без її участі.

Інші сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд вважає за можливе провести розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову у відсутність інших осіб, які беруть участь у справі, оскільки відповідно до положень ст. 158 ЦПК України їх явка не є обов`язковою.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дослідивши матеріали справи № 2-9180/2010, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2010р., накладено арешт зокрема, на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 (76491, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Вовчинець, ІПН НОМЕР_1 ), шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2010р., позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» частково задоволені. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 137К від 15.05.2007р. - 1 962 648, 36 грн., а також стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 137К від 15.05.2007р. 200 грн., у рахунок повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справу 120 грн., а разом 320 грн.

Рішення набрало законної сили, видані виконавчі листи.

Постановою старшого державного виконавця, відкрито виконавче провадження № 29819561 від 16.11.2011р. з примусового виконання виконавчого листа № 2-9180/2010, виданого 18.02.2011р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 1 962 648, 36 грн.

Як вбачається з рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.05.2016р., позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, задоволені частково. Звернуто стягнення, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 137К від 15.05.2007р., в розмірі 533 955 доларів США 50 центів США, що за курсом НБУ станом на 09.10.2014р. складає 6 904 044, 62 грн., на будинок загальною площею 44,80 кв.м., житловою площею 31.00 кв.м. та земельну ділянку 0,0549 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 міськради, шляхом продажу вказаного іпотечного майна ПАТ КБ «Приватбанк», м. Дніпропетровськ, вул..Набережна Перемоги, 50, ,з укладенням від імені ПАТ КБ «Приватбанк» договору купівлі-продажу будь-яким способом, з іншою особою-покупцем.

З відкритого доступу Єдиного реєстру судових рішень було встановлено, що вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 27.06.2019р., виконавче провадження № 29819561 по виконанню виконавчого листа № 2-9180/2010, виданого 18.02.2011р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з відсутністю належного майна для звернення стягнення).

Частиною ч. 1 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За правилами ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно п.10 постанови Пленум Верховного Суду України № 9 від 22.10.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Аналіз зазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Втручання у право власності може бути виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод йбуде відповідати усталеній прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантується право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

З огляду на те, що заходи забезпечення в частині накладення арешту на рухоме і нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 були вжиті за заявою позивача в рамках розгляду справи № 2-9180/2010, яке завершилось ухваленням рішення від 06.10.2010р., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-9180/2010 завершено, а також враховуючи те, що позивач позбавлений реалізувати своє право щодо виконання рішення від 24.05.2016р. шляхом продажу іпотечного майна для погашення заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 155, 259, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2010р. у справі № 2-9180/2010, в частині накладено арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів. Повний текст ухвали буде складено впродовж 5 днів.

Суддя: Д.О. Покопцева