справа № 1309/9120/12
УХВАЛА

20 травня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі начальника Бабини Юлії Василівни, державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельник Юрій Романович, Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

встановила:

22.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якій просить: визнати дії/бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Мельника Юрія Романовича (інших посадових осіб) щодо забезпечення відновлення порушених прав стягувача та виконання доленосного рішення суду у справі № 1309/9120/12 про контакт батька з дитиною, в межах ВП № 70201785, неправомірними; а з огляду на тривале і повне ігнорування постанови, що 08 березня 2023 року виніс Верховний Суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 61-4339 св 22), а також постанови, що 19 вересня 2024 року виніс Львівський апеляційний суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 22-ц/811/674/24) такими, що можуть мати умисел приховати недоліки в своїй роботі та реальну потребу цільової підтримки дитини, яка, вочевидь, проявляла ознаки відчуження одного з батьків; скасувати вимогу державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Мельника Юрія Романовича від 15.10.2024/ В-12 № 88528 щодо забезпечення відновлення порушених прав стягувача та виконання доленосного рішення суду у справі № 1309/9120/12 про контакт батька з дитиною, в межах ВП № 70201785, як таку, що не відповідає своєчасному і повному вжиттю дієвих заходів згідно постанови, що 08 березня 2023 року виніс Верховний Суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 61- 4339 св 22), а також постанови, що 19 вересня 2024 року виніс Львівський апеляційний суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 22-ц/811/674/24); зобов`язати державного виконавця Мельника Юрія Романовича (іншу посадову особу) усунути вказані порушення шляхом якнайшвидшого виконання рішення суду в межах ВП № 70201785 із забезпеченням прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження та із наданням пріоритету найкращим інтересам неповнолітньої дитини, яка, вочевидь, проявляє ознаки відчуження одного з батьків потребу цільової підтримки дитини; визнати бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі начальника управління Бабини Юлії Василівни (іншої посадової особи) щодо контролю за виконанням покладених на підпорядкований підрозділ управління завдань та вимог законодавства про виконавче провадження при виконанні рішення суду у справі № 1309/9120/12 та в межах ВП № 70201785 щодо долучення до вжиття належних заходів з розробки комплексної стратегії примусового виконання доленосного та значущого рішення у справі № 1309/9120/12 та ігнорування постанови, що 08 березня 2023 року виніс Верховний Суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 61-4339 св 22), а також постанови, що 19 вересня 2024 року виніс Львівський апеляційний суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 22-ц/811/674/24); зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) в особі начальника управління Бабини Юлії Василівни (інших посадових осіб) вчинити всі необхідні дії для належного контролю за виконанням покладених на підпорядкований підрозділ управління завдань та вимог законодавства про виконавче провадження при виконанні доленосного та значущого рішення у справі № 1309/9120/12, - і з метою виправлення недоліків в роботі державних виконавців (інших посадових осіб) утворити виконавчу групу щодо реальної потреби цільової підтримки дитини, яка, вочевидь, проявляла ознаки відчуження одного з батьків; в повноті дослідити інші фактори 10 річного примусового виконання доленосного та значущого рішення у справі № 1309/9120/12, з чим здійснити оцінку в дотримання найкращих інтересів дитини, яка, «вочевидь, проявляє ознаки відчуження одного з батьків та потребує цільової підтримки». Скарга мотивована тим, що 20.01.2013 він отримав доленосне рішення Залізничного районного суду м. Львова №1309/9120/12, що зобов`язало ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та зустрічах з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши його участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме: щотижнево з 18.00 год п`ятниці до 21.00 год суботи за місцем проживання батька; щотижнево з 18.00 год до 21.00 год середи спільна прогулянка з батьком; 15 днів у зимовий та 15 днів у літній періоди спільного відпочинку з батьком. 08.03.2023 у справі № 1309/9120/12 Верховний Суд зобов`язав Західне міжрегіональне управління МЮ вжити заходів щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного суду у справі № 1309/9120/12 про контакт дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , що в межаху виконавчого провадження № 70201785 від 03.11.2022 перебуває на примусовому виконанні державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Мельника Ю.Р. Однак в п`ятницю 18 жовтня 2024 року з 18.00 год до 21.00 год суботи 19 жовтня 2024 року за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 , державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельник Ю.Р. жодні заходи примусового виконання рішення №1309/9120/12 в межах ВП № 70201785 не вчиняв, а Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі начальника Бабини Ю.В. стратегію виконання рішення № 1309/9120/12 не розробляв. На протязі десяти років державні виконавці Західного міжрегіонального управління МЮ заходи примусового виконання в значущому і доленосному рішенні № 1309/9120/12 щодо відновлення порушених прав батька про участь у вихованні та спілкуванні з донькою, зводять лише до «повідомлень про неуспішні спроби провести побачення та відмову дитини бачитися із заявником». З врахуванням наведеного просить скаргу задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.10.2024 скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі начальника Бабини Юлії Василівни, державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельник Юрій Романович, Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було повернуто заявнику.

Постановою Львівського апеляційного суду м. Львова від 11.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 24.10.2024 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

28.04.2025 ОСОБА_1 подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі начальника Бабини Ю.В. та інші посадові особи, до повноважень яких належить вчинення відповідних дій для належного контролю за виконанням покладених на підпорядкований підрозділ Управління завдань та вимог законодавства про виконавче провадження при виконанні рішення суду, наполегливо ігнорують рішення Верховного Суду і постанови Львівського апеляційного суду у справі № 1309/9120/12 (пров. №22- ц/811/674/24) від 17 вересня 2024 року. Звертає увагу суду на те, що обов`язки Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції визначені Положенням про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженим наказом МЮ України 23.06.2011 року № 1707/5, зареєстрованим в МЮ України 23.06.2011 року за № 759/19497, згідно пунктів 10.1 та 10.2 начальник міжрегіонального управління очолює міжрегіональне управління, здійснює керівництво його діяльністю і підвідомчими органами та установами юстиції, представляє міжрегіональне управління у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та несе персональну відповідальність за організацію та результати діяльності міжрегіонального управління перед Міністром юстиції України; організовує роботу міжрегіонального управління, підвідомчих органів і установ юстиції на виконання завдань, покладених на Мін`юст, його територіальні органи, тощо... Принцип справедливості судового розгляду повинен знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Просить скаргу задоволити.

29.04.2025 головний спеціаліст відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги у Львівській області Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлішевська В.В. подала відзив на скаргу, в якому зазначила, що Вихованок Р.С. вказав коло осіб, які беруть участь у розгляді скарги без дотримання вимог статті 447 ЦПК України, оскільки начальник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не є стороною виконавчого провадження, та не являється суб`єктом який здійснює контроль за діяльністю державних виконавців, як наслідок не може бути стороною при розгляді даної скарги. Згідно Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України до повноважень начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не входить контроль за виконанням судових рішень підрозділами державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Здійснювати контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями має право начальник Відділу.

Також 29.04.2025 головний спеціаліст відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги у Львівській області Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлішевська В.В. подала клопотання про закриття провадження в частині вимог до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Клопотання обгрунтоване тим, що Вихованок Р.С. вказав коло осіб, які беруть участь у розгляді скарги без дотримання вимог, а саме: зазначив, що відповідачами у поданій скарзі є Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, однак Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції не входить до кола осіб, чиї дії/бездіяльність можуть оскаржуватися в порядку статті 447 ЦПК України. З врахуванням наведеного просить клопотання задоволити.

29.04.2025 Вихованок Р.С. подав відповідь на відзив Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому зазначив, що доводи, заперечення і межі відзиву представника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлішевської В.В. фактично стосуються провадження № 61-14377ск24 в якому 18 листопада 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 1309/9120/12 вже прийняв рішення, що підлягає виконанню, а не скасуванню в суді першої інстанції. Просить скаргу задоволити.

16.05.2025 представник Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ Савойник Р.П. подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що державним виконавцем протягом 18-19 жовтня 2024 року не вчинялися жодні виконавчі дії та рішення у виконавчому провадженні №АСВП 70201785.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак від скаржника надійшла заява про розгляд скарги без його участі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи №1309/9120/12, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

На підставі ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що на розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №1309/9120/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховання. Рішенням від 20.02.2013 позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши його участь у вихованні дитини на підставі графіку згідно витягу з протоколу №17 засідання комісії з питань захисту прав дитини Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 13.09.2012 року, а саме: щотижнево з 18.00 год. п`ятниці 21.00 год. суботи за місцем проживання батька ( АДРЕСА_1 ); щотижнево з 18.00 год. до 21.00 год. середи спільна прогулянка з батьком; 15 днів у зимовий та 15 днів у літній періоди спільного відпочинку з батьком.

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ Мельником Ю.Р. ВП №70201785 від 03.11.2022 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1309/9120/12 від 06.04.2016. Згідно даної постанови зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши його участь у вихованні дитини на підставі графіку згідно витягу з протоколу №17 засідання комісії з питань захисту прав дитини Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 13.09.2012 року, а саме: щотижнево з 18.00 год. п`ятниці 21.00 год. суботи за місцем проживання батька ( АДРЕСА_1 ); щотижнево з 18.00 год. до 21.00 год. середи спільна прогулянка з батьком; 15 днів у зимовий та 15 днів у літній періоди спільного відпочинку з батьком /а.с. 39/.

Однак, як стверджує скаржник 18-19 жовтня 2024 року, а саме з п`ятниці на суботу, рішення суду не було виконане, а державним виконавцем не вжито жодних заходів для примусового виконання рішення.

Згідно із ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Відповідно до ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 13 цього ж Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, розпоряджень, внесення подання, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Забезпечення виконання судового рішення є обов`язком держави, яка повинна забезпечувати ефективні системи виконання судових рішень, а також функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалено обов`язкове судове рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили (рішення Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року).

У справі «Вишняков проти України» (рішення від 24 липня 2018 року) ЄСПЛ зазначено, що відсутність механізмів добровільного виконання суттєво зменшила можливості співпраці з тим із батьків, хто чинить перешкоди. Хоча слід визнати, що перевага завжди надається добровільному виконанню. Суд зазначає, що незмінна позиція, якої часто дотримуються батьки у таких справах, може ускладнити таке добровільне виконання та зумовити у відповідних випадках необхідність застосування пропорційних примусових заходів. Однак жодні примусові заходи також не були застосовані. Державний виконавець мав право накладати штрафи та вносити подання про притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку з невиконанням рішення суду, але з невідомих причин не скористався цими повноваженнями. Однак жодні примусові заходи також не були застосовані. Державний виконавець мав право накладати штрафи та вносити подання про притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку з невиконанням рішення суду, але з невідомих причин не скористався цими повноваженнями.

У матеріалах даної справи відсутні будь-які докази того, що державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ Мельником Ю.Р. 18-19 жовтня 2024 року вживались заходи для примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі №1309/9120/12 від 20.02.2013, не надано жодних доказів неможливості виконання судового рішення 18-19 жовтня 2024 року, відтак, вимоги скаржника щодо визнання дій/бездіяльності державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ Мельника Ю.Р. неправомірним та зобов`язання останнього усунути вказані порушення підлягають до задоволення.

Щодо вимог скаржника до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі начальника Бабини Ю.В. щодо контролю за виконанням покладених на підпорядкований підрозділ управління завдань та вимог законодавства про виконавче провадження при виконанні рішення суду у справі № 1309/9120/12, суд зазначає, що до повноважень начальника ЗМРУ МЮ не входить контроль за виконанням судових рішень підрозділами державної виконавчої служби ЗМРУ МЮ.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежним, керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» контроль за діяльністю державних виконавців та інших працівників органів державної виконавчої служби здійснюють органи примусового виконання рішень, визначених у статті 6 цього Закону, в порядку, встановленому МЮ України.

Відповідно до ст.6 зазначеного вище Закону систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені МЮ України в установленому законодавством порядку.

Відтак, державні виконавці, в тому числі, Шевченківського ВДВС у м.Львові ЗМРУ МЮ України під час здійснення професійної діяльності є незалежними, контроль за діяльністю державних виконавців здійснюється органами примусового виконання рішень, у відповідності до ст..5,12 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Отже, до повноважень начальника ЗМРУ МЮ не належить здійснення контролю за діяльністю державних виконавців, в тому числі, щодо примусового виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 20.02.2013 року у справі № 1309/9120/12.

Відтак у задоволенні вимог скаржника визнати бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі начальника управління Бабини Юлії Василівни (іншої посадової особи) щодо контролю за виконанням покладених на підпорядкований підрозділ управління завдань та вимог законодавства про виконавче провадження при виконанні рішення суду у справі № 1309/9120/12 та в межах ВП № 70201785 щодо долучення до вжиття належних заходів з розробки комплексної стратегії примусового виконання доленосного та значущого рішення у справі № 1309/9120/12 та ігнорування постанови, що 08 березня 2023 року виніс Верховний Суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 61-4339 св 22), а також постанови, що 19 вересня 2024 року виніс Львівський апеляційний суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 22-ц/811/674/24), зобов`язати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) в особі начальника управління Бабини Юлії Василівни (інших посадових осіб) вчинити всі необхідні дії для належного контролю за виконанням покладених на підпорядкований підрозділ управління завдань та вимог законодавства про виконавче провадження при виконанні доленосного та значущого рішення у справі № 1309/9120/12, - і з метою виправлення недоліків в роботі державних виконавців (інших посадових осіб) утворити виконавчу групу щодо реальної потреби цільової підтримки дитини, яка, вочевидь, проявляла ознаки відчуження одного з батьків слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі начальника Бабини Юлії Василівни, державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельник Юрій Романович, Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.

Визнати дії/бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Мельника Юрія Романовича щодо забезпечення відновлення порушених прав стягувача та виконання рішення суду у справі № 1309/9120/12 про контакт батька з дитиною, в межах ВП № 70201785 неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Мельника Юрія Романовича (іншу посадову особу) усунути вказані порушення шляхом якнайшвидшого виконання рішення суду в межах ВП № 70201785 із забезпеченням прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження та із наданням пріоритету найкращим інтересам неповнолітньої дитини.

В решті вимог відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Постигач О.Б.

Оригінал ухвали