Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1887/25
Провадження № 2/279/1076/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Маковською Д.О., розглянувши цивільну справу № 279/1887/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів ,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у них з відповідачем на утримані перебувають двоє спільних дітей: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 279/752/22 від 23.02.2022 року визначено щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно,але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.02.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вказаний судовий наказ нею подано на виконання до Коростенського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ), яким відкрито виконавче провадження АСВП № 69765343.

Зазначає, що всі витрати на дітей несе самостійно. Відповідач до своїх обов`язків ставиться безвідповідально, рішення суду не виконує, повністю ігнорує обов`язок по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

З вказаних підстав вона звернулася до Коростенського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ) за довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам, які підлягають сплаті за АСВП № 69765343.

З довідки-розрахунку проведеного державним виконавцем по виконавчому провадженню АСВП № 69765343 слідує, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.03.2025 року становить 99021,33 грн., яка утворилася за період з лютого 2022 року по лютий 2025 року.

Оскільки обов`язок надавати дитині допомогу батько несе не лише на підставі судового рішення, а з народження дитини згідно з вимогами СК України.

Відповідач обізнаний про свій обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей, доказів на поважність причин, які унеможливили проводити виплату коштів за виконавчим документом, немає.

Відповідно до ч. 1 ст.196 Сімейного кодексу України "У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості."

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р = (А1 х 1% хQ1) + (А2 х 1% х Q2) +….(Ап х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

Аn - нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Вказує, що згідно проведеного розрахунку за вищенаведеною формулою, заборгованість за пенею на день складання позову, а саме 21.03.2025 року, складає 102654 грн.

Оскільки вказана сума пені за порушення аліментних зобов`язань перевищує розмір заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01.03.2025 року складає 99021,33 грн., з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) у розмірі 100 відсотків (%) заборгованості.

Враховуючи те що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, добровільно сплачувати аліменти відмовляється внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, просить суд постановити рішення про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 99021,33 грн. за період з 02.02.2022 по 21.03.2025 року. Одночасно просить стягнути з відповідача судовий збір, розглядсправи проводити без її участі.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.03.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації.

Ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 03.04.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та будь-які клопотання пов`язані з розглядом справи до суду не надходили.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. У порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ч.5,8 ст.279 ЦПК України).

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.02.2025 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ у цивільній справі №279/752/22, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого АДРЕСА_2 ; РНОКПП не вказано, на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно,але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.02.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі вказаного судового наказу державним виконавцем Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міського управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкрито виконавче провадження АСВП №69765343.

З довідки-розрахунку складеного державним виконавцем вищевказаного відділу слідує про наявність заборгованості, яка утворилась за період з 01 лютого 2025 року по 28 лютого 2025 року, і станом на 01.03.2025 року складає 99021,33 грн.

Згідно ч.1,2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Правовідносини щодо обов`язку утримання батьками дитини та його виконання регулюються главою 15 СК України, яка, зокрема, передбачає як обов`язок так і способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181, ч.1 ст.184 СК України).

Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно зі ч.3 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Наявність заборгованості за прострочення сплати аліментів тягне за собою відповідальність передбачену ст.196 Сімейного кодексу України.

Так, ч.1,2 ст.196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670 сво19) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Сімейним кодексом України не передбачені випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач має сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільних неповнолітніх дітей.

Відповідач обізнаний про свій обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей, аліменти не сплачує, доказів на поважність причин, які унеможливили проводити виплату коштів за виконавчим документом, не подав.

З розрахунку Коростенського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м.Київ) заборгованість боржника (відповідача) - ОСОБА_2 по виконавчому провадженню станом на 01.03.2025 року становить 99021,33 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не вживав заходи щодо сплати аліментів у визначеному судом розмірі, а також не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він має об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів, суд приходить до висновку, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, а відтак є підстави для стягнення з останнього неустойки(пені), як санкції за ухилення від сплати аліментів.

Розмір неустойки (пені) за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто, заборгованість за місяць Х кількість днів заборгованості Х 1 %

Проведений позивачем розрахунок пені судом перевірений та відповідачем не оспорений та не спростований.

З поданого позивачем розрахунку пені вбачається, що заборгованість складає 102654 грн., сума пені за порушення аліментних зобов`язань перевищує розмір заборгованості зі сплати аліментів, яка становить 99021,33 грн., а відтак з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) у розмірі 100 відсотків (%) заборгованості.

З огляду на наведені правові норми, суд дійшов висновку, що вимога позивача, щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі, а відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у заявленому розмірі та за вказаний позивачем період.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", таким чином витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави, відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.4, 12, 19 ,141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.196 Сімейного кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 99021 (дев`яносто дев`ять тисяч двадцять одна) гривні, 33 копійки за період з 02 лютого 2022 по 21 березня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави, судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок, за ставками судового збору, який діяв на день подачі позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ