РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №712/1465/25

провадження №2/712/1682/25

12.05.2025 м. Черкаси

Соснівський районний суду м. Черкаси у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Руденко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кирмана В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа Олександрівська державна нотаріальна контора Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Черкаської міської ради (далі відповідач), третя особа Олександрівська державна нотаріальна контора Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею та після смерті батька фактично володіла спадковою квартирою, оплачувала житлово-комунальні послуги, що відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983, що діяв на момент відкриття спадщини ОСОБА_2 , дає підстави для визнання права власності на спадкове майно. Звернувшись до Олександрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивач не отримала від неї жодної відповіді, а тому звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 13.01.2025 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, 05.03.2025 відповідач надав до суду відзив, в якому вказує, що позивачем було пропущено встановлений законом строк на подання заяви про прийняття спадщини та позивачем не надано належних доказів прийняття нею спадщини, а саме доказів факту вступу в управління чи володіння спадковим майном.

Ухвалою суду 24.03.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, стверджуючи, що вона постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1 як станом на день смерті батька, так і дотепер.

Представник відповідача у судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, вказавши, що стороною позивача належних та допустимих доказів на підтвердження факту прийняття спадщини після смерті батька не надала, а покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту прийняття спадщини.

Третя особа Олександрівська державна нотаріальна контора Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) явку свого представника у судове засідання не забезпечила, згідно з наявною у матеріалах справи заявою проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності свого представника.

Допитана у судовому засіданні 02.05.2025 у якості свідка ОСОБА_3 показала, суду, що вона у період з 1973 по 2018 рік проживала в одному будинку з позивачем, яка постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 . З 2018 року по станом на час розгляду справи у суді свідок проживає у будинку поруч. Також ОСОБА_3 показала суду, що за адресою: АДРЕСА_2 проживала позивач разом з батьками. Коли батько позивача перестав мешкати там, свідок не пам`ятає, однак після того, як батько позивача перестав там мешкати, позивач продовжувала проживати в одній квартирі із матір`ю, зараз проживає там із своєю родиною.

Допитана у судовому засіданні 02.05.2025 у якості свідка ОСОБА_4 показала, суду, що вона з 1972 року проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та її сусідами були позивач разом з батьками. Як показала свідок суду, свідок та батьки позивача одночасно отримали квартиру у будинку за вказаною адресою. Спочатку у квартирі АДРЕСА_4 мешкали батьки позивача разом з нею, потім батьки позивача розійшлись та батько виїхав з житла, позивач залишилась проживати разом з матір`ю. Також свідок показала суду, що позивач постійно проживає у квартирі поруч із свідком.

Допитаний у судовому засіданні 02.05.2025 у якості свідка ОСОБА_5 показав, суду, що він з початку 1970 х років проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та його сусідами були позивач разом з батьками. Як показав свідок суду, свідок та батьки позивача одночасно отримали квартиру у будинку за вказаною адресою. Спочатку у квартирі АДРЕСА_4 мешкали батьки позивача разом з нею, потім батьки позивача розійшлись та батько виїхав з житла, позивач залишилась проживати разом з матір`ю. Також свідок показав суду, що позивач проживає постійно у квартирі поруч із свідком.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, покази допитаних у судовому засіданні 02.05.2025 у якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що батьками позивача є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про народження від 25.12.1969 серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.12.2023 серії НОМЕР_2 , довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції від 13.11.2007 №941/12-03-33 про те, що 28.09.1995 було зареєстровано шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за актовим записом №1878, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 , та 03.01.1999 зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу, за актовим записом № 79, свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_3 , виданим 08.12.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, відповідно до якого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 уклали шлюб 08.12.2007, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 .

З свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_4 , виданого 24.05.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Соснівської районної Ради народних депутатів м. Черкаси вбачається, що 24.05.2000 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Згідно із свідоцтвом про смерть від 15.02.2022 серії НОМЕР_5 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області, про що виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області 25.12.2001 складено відповідний актовий запис №46.

Свідоцтвом про право власності на житло від 22.12.1993, виданим органом приватизації Соснівського райвиконкому, стверджується, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_13 та ОСОБА_2 .

Після смерті матері позивача ОСОБА_13 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 ), ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.07.2022, зареєстровано у реєстрі за № 1-1488, до складу якої входить частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2024/009609451 від 12.08.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 20.02.1998 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Згідно із листом КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЧЕРКАСИВОДОКАНАЛ» Черкаської міської ради від 01.08.2024 №3617/12, за адресою: АДРЕСА_2 з 01.01.2001 і по теперішній час оплата за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється регулярно, заборгованості не виникає.

Актом опитування сусідів від 14.02.2024 №369, підписаним ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 проживає з 1972 року у квартирі АДРЕСА_1 і по сьогоднішній день. Після смерті батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та матері, ОСОБА_1 продовжує проживати в квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 14.11.2023 №868 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_6 з 28.08.2000 по день його смерті. Також з ним проживала та була зареєстрована за даною адресою його сестра дігтяр ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подала до Олександрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак за вказаною заявою свідоцтва про право на спадщину не видавались, постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій не виносились, оскільки доказів протилежного суду не названо та не надано.

Також до позовної заяви стороною позивача надано інструкції з експлуатації пральної машини побутової типу СМ-1,5 «Либідь» та телевізора кольорового зображення СКТ-9822.

Згідно з листом Олександрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкова справа не заводилась.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно з ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України №13 від 25.12.1992, № 15 від 25.05.1998 та яка діяла на час виникнення спірних правовідносин було передбачено, що передбачений ст. 549 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , який був батьком позивача ОСОБА_1 .

На день своєї смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_6 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Свідоцтвом про право власності на житло від 22.12.1993, виданим органом приватизації Соснівського райвиконкому, стверджується, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_13 та ОСОБА_2 .

Після смерті матері позивача ОСОБА_13 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 ), ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.07.2022, зареєстровано у реєстрі за № 1-1488, до складу якої входить частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подала до Олександрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак за вказаною заявою свідоцтва про право на спадщину не видавались, постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій не виносились, оскільки доказів протилежного суду не названо та не надано.

Судом під час судового розгляду справи встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 його донька ОСОБА_1 , яка постійно мешкає з 1972 року у квартирі АДРЕСА_1 по час відкриття спадщини та фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном, оскільки продовжувала надалі проживати у вказаному житлі.

Вищезазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи.

Також дані обставини підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у силу ст. 549 ЦК УРСР 1963 року шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження спадковим майно, а тому у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона набула право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку.

Таким чином, на підставі викладеного вище, беручи до уваги доведеність належності спірного майна до складу спадщини після смерті спадкодавця та враховуючи належно обраний стороною позивача спосіб захисту порушеного права шляхом визнання права власності (права на частку у праві спільної власності на спірне майно) у порядку спадкування, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов належить задовольнити повністю.

Суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) до Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, ідентифікаційний код 25212542), третя особа Олександрівська державна нотаріальна контора Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (27300, Кіровоградська область, Кропивницький район, селище Олександрівка, вул. Незалежності України, 27, ідентифікаційний код 02884598) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності нерухоме майно задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області, шляхом вступу у володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 19.05.2025.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська