Справа № 536/3126/24
Провадження № 2/536/333/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Бегми С.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2024 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись, що 01.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Селфі Кредит" та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 399199 в електронній формі з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачка отримала кредит в розмірі 7 000 грн та зобов`язувалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки, визначені договором. 01.02.2024 між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено договір факторингу № 01022024-1, відповідно до якого ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло право вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором від 01.09.2022. Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань утворилась заборгованість на загальну суму 39 015 грн 37 коп, з яких: 4 989 грн 23 коп - заборгованість за тілом кредиту, 34 026 грн 14 коп - заборгованість за відсотками, що і просили стягнути та понесені у справі судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422 грн 40 коп.

Ухвалою судді від 11 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Сікоза В.О. зазначає, що відповідачка позов не визнає та просить відмовити в його задоволені, посилаючись, що вона не укладала із ТОВ "Селфі Кредит" жодних кредитних договорів, про який вказує позивач та не отримувала від ТОВ "Селфі Кредит" грошових коштів, договір не містить реквізитів позичальника для перерахування суми кредиту, позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували отримання нею кредитних коштів від ТОВ "Селфі Кредит".

Суд, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Установлено, що 01.09.2022 між ТОВ "Селфі Кредит" та відповідачкою ОСОБА_1 , було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" № 399199 в електронній формі з використанням нею електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Е405, на підставі якого позичальниця отримала кредит на споживчі потреби в розмірі 7 000 грн, із строком повернення - 365 днів, із фіксованою відсотковою ставкою за користування кредитом - 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів .Також позичальник підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Е405 додатки до вказаного вище кредитного договору, в яких теж були зазначені вище вказані умови надання та повернення кредиту, а саме Графік платежів та Паспорт споживчого кредиту.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ "Селфі Кредит", ОСОБА_1 , з якою укладено кредитний договір № 399199 від 01.09.2022, 18:43:03 ідентифікована ТОВ "Селфі Кредит". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор Е405, час відправки ідентифікатора позичальнику - 01.09.2022 18:42:40, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор, - 67.

01.09.2022 червня 2023 року ОСОБА_1 отримала за вказаним вище кредитним договором кредитні кошти в розмірі 7 000 грн на зазначену нею в кредитному договорі (п. 2.1) банківську картку, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням ТОВ "Пейтек", яке є фінансовою установою, що надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку, та з яким ТОВ "Селфі Кредит" було укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 03052022-1 від 03.05.2022.

01 лютого 2024 року між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено договір факторингу № 01022024-1, відповідно до якого ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло право вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором від 01.09.2022 № 399199, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Набуття позивачем ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" права вимоги за зазначеним вище кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_1 , також підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів приймання-передачі Реєстру Боржників від 01.02.2024, Витягом з Реєстру Боржників до вказаного вище договору факторингу та копією платіжної інструкції № 74877 від 01.02.2024 про оплату ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" коштів на користь ТОВ "Селфі Кредит" за отримане право вимоги заборгованості за цим договором факторингу.

Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу № 01022024-1 від 01.02.2024, до позивача перейшло право грошової вимоги до выдповыдачки ОСОБА_1 , в загальному розмірі 39 015 грн, 37 коп, з яких: 4 989 грн 23 коп - заборгованість за тілом кредиту, 34 026 грн 14 коп - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Вказана сума заборгованості також підтверджується наявним у справі розрахунком заборгованості, складеним первісним кредитором ТОВ "Селфі Кредит", який відповідачко не спростовано.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Нормою статті 11 ЗУ "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Зі змісту кредитного договору № 399199 від 01.09.2022 вбачається, що споживачем вказано ОСОБА_1 , зазначено її паспортні дані, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків. Цей кредитний договір підписано позичальником 01.09.2022 о 18:43:03 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е405.

У відзиві на позов відповідачка стверджує, що вона не укладала вказаний кредитний договір, однак, зі змісту кредитного договору вбачається, що дані паспорта та РНОКПП споживача, тобто позичальника ОСОБА_1 , повністю співпадають з даними її паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Як вбачається зі змісту укладеного 30.06.2023 між ТОВ "Селфі Кредит" та відповідачкою вказаного договору та додатків до нього - Графіку платежів і Паспорта споживчого кредиту, цей договір та додатки відповідно до вимог чинного законодавства підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Е 405.

Матеріалами справи підтверджується, що кредитні кошти у розмірі 7 000 грн за цим кредитним договором були перераховані на вказаний відповідачкою банківський рахунок. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору відповідачка своїм електронним підписом підтвердила, що вона згодна з усіма умовами цього договору, зокрема порядком надання та повернення кредиту, наданою сумою кредиту, строком його повернення, розміром відсотків за його користування.

Отже, твердження відповідачки про те, що вона не укладала та не підписувала кредитного договору і не отримувала кредитні кошти за ним у розмірі 7 000 грн є безпідставними та необґрунтованими, так як спростовуються матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з положень чинного законодавства, яким регулюється укладення електронного правочину з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, алгоритму дій, які мають бути здійснені позичальником для укладення такого правочину (зокрема того, що без надання позичальником своїх персональних даних, відомостей про банківську картку, на яку мають перераховуватися кредитні кошти, відповідних паролів авторизації неможливе укладення договору), суд дійшов висновку, що відповідачці не могло б бути перераховано ці кредитні кошти без засвідчення нею своїм електронним підписом укладеного кредитного договору в електронній формі.

Суд зауважує, що при укладенні кредитного договору в електронному вигляді та підписанні його електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора чинним законодавством не передбаченого обов`язкової ідентифікації особи позичальника шляхом здійснення фотофіксації обличчя чи надіслання фотокопій паспорта, достатньо електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що спростовує твердження відповідачки про порушення процедури укладення кредитного договору.

Суд вважає безпідставними твердження відповідачки про те, що вона не отримувала кредитних коштів, адже це спростовується наявною у матеріалах справи довідкою про перерахування кредитних коштів на вказану відповідачкою банківську картку, яка взаємоузгоджується з іншими доказами у справі.

Суд вважає необґрунтованим твердження відповідачки про те, що неповністю вказаний у кредитному договорі та довідці про перерахування кредитних коштів номер банківської картки, на яку повинні були перераховуватися такі кошти, свідчить про неправильність та незаконність складення цих документів, адже відповідно до вимог чинного законодавства решта цифр банківської картки не вказується з огляду на банківську таємницю.

Крім того, суд зауважує, що вказуючи на те, що вона не укладала кредитний договір, не отримувала кредитні кошти, взагалі не реєструвалася та не отримувала електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора з метою оформлення кредиту, при цьому не надала суду жодних доказів того, що вона зверталася до поліції із заявою про вчинення стосовно неї шахрайських чи будь-яких інших протиправних дій, пов`язаних із оформленням цього кредиту. Також відповідачка не надала суду жодних доказів, які б підтверджували те, що вона звернулася до суду із позовом про визнання недійсним чи нікчемним вказаного вище кредитного договору.

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Таким чином, після укладення вказаного вище договору факторингу від 01.02.2024 № 01022024-1 у спірних правовідносинах змінився кредитор і позивач ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набув право вимоги до відповідачки.

Відповідачкою ОСОБА_1 не погашено заборгованість за кредитним договором ні первісному кредитору, ні позивачу.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачкою із ТОВ "Селфі Кредит" кредитного договору від 01.09.2022 № 399199, отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі 7 000 грн, факт переходу до ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" від первісного кредитора ТОВ "Селфі Кредит" права вимоги заборгованості до відповідачки за договором факторингу, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту, за відсотками за користування кредитом, яку не сплачено боржницею в обумовлені строки, в свою чергу відповідачкою не спростовано розмір отриманих кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості, суд позов задовольняє.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки позов задоволено, в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп, що підтверджено документально.

Керуючись статтями ст.141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, на підставі ст. 525, 526 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, , НОМЕР_2 , банк отримувача АТ «Креді Агріколь Банк») заборгованість за кредитним договором № 399199 від 01.09.2022 року в сумі 39 015 (тридцять дев`ять тисяч п`ятнадцять) грн 37 коп та судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві ) грн 40 коп.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його отримання до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко