Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/1453/25
номер провадження 2/215/1505/25
14 травня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Дудікова А.В.
за участю секретаря Болдирєвій А.О.
згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/1453/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі, який рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2021 було розірвано. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На даний час ОСОБА_3 досягла повноліття, однак продовжує навчання та є ученицею третього класу Готельно-гастрономічного технікуму № 10 м. Кракову. Дата закінчення навчання - серпень 2027 року. Практика не оплачується, стипендію не отримує. Незважаючи на те, що навчання безкоштовне, у неї виникають витрати на утримання доньки та придбання навчально-методичних посібників, підручників та іншого.
Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча отримує пенсію за віком на пільгових умовах. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення нею 23-х років, за умови, що вона продовжуватиме навчання.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання.
Розгляд справи 02.04.2025 було відкладено на 22.04.2025, у зв`язку з неявкою відповідача.
22.04.2025 розгляд справи було відкладено на 14.05.2025, у зв`язку з неявкою відповідача.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов, проти винесення заочного рішення судом не заперечує (а.с. 60).
Відповідач у судове засідання призначене на 02.04.2025 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У судові засідання призначені на 22.04.2025, 14.05.2025 відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, однак поштові відправлення, адресовані відповідачу повернулися до суду з відміткою пошти про причини невручення: адресат відсутній за вказаною адресою. Відзив на позовну заяву ОСОБА_2 не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило (а.с. 49, 56-57, 72-73).
Мотивувальна частина
Мотиви, якими керується суд першої інстанції та застосовані норми права
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та її представника відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без поважних причин та без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що 24.06.1995 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського РВК м. Кривого Рогу, про що 24.06.1995 зроблено відповідний актовий запис за №258 у книзі реєстрації актів укладення шлюбу. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 (а.с. 5).
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 14.03.2007 Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 9).
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.05.2021 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 6-8).

Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12). За цією адресою зареєстрована також і позивач (а.с.38).

Як вбачається з довідки Готельно-Гастрономічного технікуму № 10 Об`єднання гастрономічних шкіл № 1 імені майора Г. Сухарського №ZSG.1/43-20/25 від 10.02.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2024/2025 навчальному році є ученицею третього класу Готельно-гастрономічного технікуму № 10. Термін закінчення програми школи - серпень 2027 року. Практика не оплачується, стипендію не отримує (а.с.25, 71).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

За нормами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як остання навчається, стипендію не отримує, а тому не в змозі в повному обсязі самостійно забезпечити себе на період навчання.

Відповідачем не надано суду відомостей щодо спростування заявлених позивачем обставин.

Частиною 1 ст. 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За приписами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги.

Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 досягши повноліття продовжує навчання за денною формою навчання за межами України в м. Краків у Готельно-гастрономічному технікумі № 10 у 3 класі у 2024/2025 навчальному році, термін закінчення програми школи - серпень 2027 року (а.с.71), відповідно позбавлена можливості працювати і самостійно заробляти собі на життя, у зв`язку з чим ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги від батька.

Відповідачем не надано суду доказів, що його матеріальне становище не дозволяє йому допомагати своїй повнолітній дочці, яка наразі навчається та потребує його допомоги.

Висновки за результатом розгляду позовної заяви

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що повнолітня ОСОБА_3 , потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, оскільки будь-яких обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів суду не повідомив.

При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги можливість надання утримання матір`ю дитини. Крім того, суд враховує, що сама дитина не отримує доходу.

З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на період її навчання, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, починаючи з дати звернення до суду.

На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання повнолітньої доньки на період її навчання.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач звернулась до суду з позовною заявою 03.03.2025, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Щодо судових витрат

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду; на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В позовній заяві позивач просить стягнути понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 5 250 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем долучено копії: договору №03-ц про надання правничої допомоги від 20.02.2025 (а.с.28); угоди від 20.02.2025 до договору №03-ц про надання правничої допомоги від 20.02.2025, відповідно до якої вартість послуг становить 4 800 грн. з них: консультація 250 грн, складання позовної заяви 750 грн, послуги в бюро перекладів 200 грн, подання позовної заяви до суду та участь у судових засіданнях 3600 грн (а.с.29); квитанції № 42/2024 від 21.02.2025 про оплату ОСОБА_7 послуги за переклад довідки з польської мови на українську, вартість послуги 450 грн (а.с. 31); прибуткового касового ордеру від 29.02.2025 відповідно до якого ОСОБА_1 сплатила адвокату Швець О.Ю 4 800 грн за угодою від 20.02.2025 до договору №03-ц (а.с. 30); ордера серії АЕ №1364586 (а.с. 26); свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Швець О.Ю. (а.с.27).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В постанові Верховного Суду (додаткова) у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, суд вважає неспівмірною заявлену вартість послуг за вказаний перелік послуг за даним позовом, враховуючи категорію та складність даної справи, яка не потребує вивчення значного обсягу доказів та правових позицій судів щодо такої категорії справ, суд вважає завищеним заявлений розмір вартості вказаних послуг.

У зв`язку з вищенаведеним та враховуючи складність справи та її значення для сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, виходячи з критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи та відсутність відомостей про фінансовий стан відповідача, а саме у розмірі 3 500 грн.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 279, 280-282 ЦПК України,

ухвалив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, на період її навчання у Готельно-Гастрономічного технікуму № 10 Об`єднання гастрономічних шкіл № 1 імені майора ОСОБА_8 , починаючи з 03.03.2025 по серпень 2027 року, але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу аліментів за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 19 травня 2025 року.

Суддя