Справа № 953/5154/24
Провадження № 2/953/245/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Кузьменко Б.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Ворвуль Роман Юрійович,

відповідач Територіальна громада в особі Харківської міської ради,

представники відповідача Територіальної громади в особі Харківської міської ради: Бабак Ольга Володимирівна, ОСОБА_2 ;

відповідач ОСОБА_3 ,

представник відповідача Зайцева Ольга Олександрівна,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора,

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Стрельников Андрій Сергійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

11 червня 2024 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Ворвуль Р.Ю., звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора (відокремлений підрозділ), в якому просить визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для подачі заяви про прийняття спадщини, визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном 2 місяці.

На обґрунтування позовних вимог зазначив таке.

19 жовтня 2015 року мати позивача ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. і зареєстрований за реєстром № 816. Спадкодавець залишила заповіт на ім`я позивача та на ім`я ОСОБА_3 .

Факт родинних зв`язків між позивачем та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 від 29 листопада 1958 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 з моменту настання смерті матері позивача як другий спадкоємець за заповітом до нотаріальної контори із будь-якими заявами не зверталась та не проживала за однією і тією ж адресою з померлою матір`ю позивача. Дані обставини було встановлено нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори.

Опісля смерті матері позивача ОСОБА_4 від неї залишилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності.

У зв`язку із зазначеним позивач 30 серпня 2023 року до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори було подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у відповідь на заяву ОСОБА_1 нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1495/02-31 від 30.08.2023, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю факту прийняття спадщини. Позивачу було роз`яснено, що відповідно до ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто зі дня смерті спадкодавця у відповідності до ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України.

Позивач зазначає, що ним не було подано заяву про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк у зв`язку із тим, що ще до закінчення строку подання заяви про прийняття спадщини 24.02.2022 розпочалося повномасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України. Указом Президента України №64 від 24.02.2022 було на всій території України введено воєнний стан, який діє і до теперішнього часу. З початку повномасштабного вторгнення в Україні, зокрема в Харкові, припинили свою роботу державні нотаріальні контори та державні електронні реєстри. На території Харкова, починаючи з першого дня повномасштабного вторгнення, велись активні бойові дії, лунали вибухи на території міста, які спричиняли смерті та поранення мирного населення, пересування містом в період перших 3-4 місяців російської агресії було дуже небезпечним, дані події являли собою реальну загрозу життю та здоров`ю позивача в той момент. Перші нотаріальні контори в Харкові почали функціонувати лише з 01.06.2022, і на той час позивачем вже був пропущений шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини опісля смерті своєї матері 16.11.2021. Позивач зазначає, що строк подачі заяви про прийняття спадщини було пропущено ним саме в той період, коли на території м. Харкова велись активні бойові дії та в місті не працювали органи нотаріату.

Позивач звертає увагу на те, що починаючи з першого дня повномасштабної агресії РФ і по теперішній час він нікуди не виїжджав з міста Харкова та постійно знаходився на території Харкова. Даний факт підтверджується довідкою 743/2024/к Харківського Національного Медичного Університету відповідно до якої позивач весь час перебував на своєму робочому місті та виконував покладені на нього трудові обов`язки.

Окрім того, відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 в редакції від 28.02.2022 було встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Частково пропущення строку позивачем було спричинено саме впевненістю останнього в тому, що перебіг строку зупинено у відповідності до вказаної постанови. Усвідомлюючи зазначене, позивач не став ризикувати і піддавати своє життя та здоров`я небезпеці в умовах перших місяців повномасштабного вторгнення РФ в Україну.

Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що пропуск ним строку для подачі до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини був спричинений об`єктивними поважними обставинами, які він не міг передбачити, які не залежали від його волі і які є на його погляд обставинами непереборної сили.

Аргументи учасників справи.

30 жовтня 2024 року через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» представник відповідача Харківської міської ради Рєзанов А.Б. надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за таких підстав.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач намагався скористатися наданим йому правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії, позивач не зазначає, які у нього були перешкоди у поданні такої заяви, вищенаведене свідчить про недоведеність поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 19.10.2015 склала заповіт, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. та зареєстровано в реєстрі за №816. В заповіті ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: - квартиру за номером АДРЕСА_2 та земельну ділянку за номером 43, яка знаходиться на території Русько-Лозівської сільської ради, с/т «ЕЛЕКТРОН» заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , в рівних частинах кожному; - грошові внески, що знаходяться у Кредитній спілці «Україна» та грошові вклади, які знаходяться у ПАТ АБ «ПРИВАТБАНК» заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 . Оскільки зазначеним вище заповітом ОСОБА_4 визначила спадкоємцями на частину свого спадкового майна, а саме квартиру за номером АДРЕСА_2 та земельну ділянку за номером 43, яка знаходиться на території Русько-Лозівської сільської ради, в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а позивачем у позовній заяві зазначається про спадщину, що залишилася після матері ОСОБА_4 у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що входить до спадкової маси, визначеної заповітом, винесення судом рішення у цій справі може вплинути на права та обов`язки особи, що не є учасником цієї справи ОСОБА_3 .

Окрім того, у матеріалах справи не визначено коло спадкоємців ОСОБА_4 , а отже і неможливо визначити чи були у спадкодавця спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно позивачу з метою подальшого оформлення ним права на спадкове майно. Надання додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві прямо впливає на права та інтереси Харківської міської ради щодо визнання спадщини відумерлою, тож Харківська міська рада як орган місцевого самоврядування оспорює право позивача на визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 у звязку із тим, що позивачем не була доведена поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

24 лютого 2025 року через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» представник відповідача Зайцева О.О., в інтересах відповідача ОСОБА_3 , надала до суду заяву про визнання позову відповідачем, в якій просила позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, задовольнити в повному обсязі з таких підстав. Відповідач ОСОБА_3 вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними та обґрунтованими, визнає заявлені в позові відомості та факти як беззастережно достовірні, підтверджує їх відповідність реальній дійсності, визнає позов в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора пояснень щодо позову до суду не надала.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ворвуль Р.Ю. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Харківської міської ради Рєзанов А.Б. надав до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечує з підстав, зазначених у відзиві.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Зайцева О.О. надала суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_3 .

Представник третьої особи заступник завідувача П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Андрій Стрельников у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Рух справи.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 13 червня 2024 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 31 жовтня 2024 року за клопотанням представника позивача Ворвуля Р.Ю. залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 травня 2025 року без оформлення окремого документа задоволено клопотання представника відповідача Харківської міської ради Рєзанова А.Б. про поновлення строку для подання відзиву та поновлено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа - П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 01 травня 2025 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16 листопада 2021 року.

ОСОБА_4 є матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29 листопада 1958 року.

На час смерті ОСОБА_4 була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт від 19 жовтня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Адамовою Л.А., який зареєстровано в реєстрі за № 816, згідно з яким квартиру за АДРЕСА_2 та земельну ділянку за АДРЕСА_3 , заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках кожному. Крім того, грошові внески, які знаходяться у кредитній спілці "УКРАЇНА" та грошові вклади, які знаходяться у АТ КБ «Приватбанк», заповіла ОСОБА_1 .

Зі змісту довідки, виданої проректором з адміністративно-господарської роботи Харківського національного медичного університету Залевським Б. від 10 квітня 2024 року № 743/2024/к, слідує, що ОСОБА_1 працює в Харківському національному медичному університеті на посаді слюсаря-сантехніка. У період з 24 лютого 2022 року по 30 червня 2022 року, під час гострої фази бойових дій в м. Харкові, ОСОБА_1 , не залишаючи свого робочого місця продовжував виконувати свої посадові обов`язки.

Судом встановлено, що позивач 30 серпня 2023 року звернувся до державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремленого підрозділу) Ахмад А.П. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 .

На підставі заяви ОСОБА_1 . П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 319П/2023 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремленого підрозділу) Ахмад А.П. від 30 серпня 2023 року № 1495/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 з підстав пропуску позивачем строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини та неможливістю позивачем довести факт прийняття спадщини, який є умовою для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на майно спадкодавця.

Як слідує з вказаної постанови, заяви від інших спадкоємців, окрім ОСОБА_1 , у матеріалах спадкової справи відсутні.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).

Частинами 1,3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1статті 1270 ЦК України).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та триває по цей час.

З початку повномасштабної війни законодавцем було запроваджено правило зупинення на весь час дії воєнного стану перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття.

Так, згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в первісній редакції від 06 березня 2022 року на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

У подальшому до законодавства були внесені зміни відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 та роз`яснення Міністерства юстиції України від 11 липня 2022 року, за змістом яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці.

Постановою Кабінету Міністрів України № 469 від 09 травня 2023 року пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 виключено. Зміни набрали чинності 18 червня 2023 року.

Проте, правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України.

Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270,1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина 2 статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина 3 статті 1272 ЦК України).

Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини.

Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22), від 21 червня 2023 року у справі № 175/1404/19 (провадження № 61-5707св23).

За змістом частин 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17.

Отже, правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

До поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини належать причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Оцінка причин пропуску строку на предмет поважності лежить в площині дискреційних повноважень суду, оскільки базується безпосередньо на наданих сторонами та наявних в матеріалах справи доказах та встановлених в ході судового розгляду обставинах.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а отже останній день шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини припав на 08 травня 2022 року.

З відповідною заявою до нотаріуса він звернувся лише у серпні 2023 року, тобто з пропуском строку понад 1 рік.

Як зазначає позивач, протягом цього часу він як спадкоємець за заповітом не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини через запровадження воєнного стану, активними бойовими діями на території міста Харкова, обмеженням протягом певного часу доступу до державних реєстрів, та вважав, що у зв`язку зі змінами у законодавстві та запровадженням воєнного стану строк на подання заяви про прийняття спадщини був продовжений.

Введення воєнного стану на території України, постійний обстріл міста Харкова у період з 24 лютого 2022 року і по день звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що є загальновідомою обставиною, початок строку для подання заяви про прийняття спадщини припадає на початок військового вторгнення РФ та період активних бойових дій на території Харківської області, яку не залишав позивач. Такі обставини слід розцінювати а також виїзд позивача за межі міста Харкова, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачу здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті матері.

При цьому суд враховує, що позивач є другим спадкоємцем померлої ОСОБА_4 за заповітом, інші особи із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину не звертались, перший спадкоємець ОСОБА_3 , яка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім того, надаючи оцінку поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини суд також враховує ту обставину, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини не є значним, більш того, останній вважав, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись чинними на момент виникнення спірних правовідносин положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що встановлений законом строк для прийняття спадщини продовжений.

Так, дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», оцінку якої було надано Верховним Судом, про що зазначено вище у рішенні, до 09.05.2023 року було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється.

Верховний Суд в постанові від 18 січня 2023 року у справі № 580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону».

Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Встановивши наведені обставини, керуючись принципом пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд висновує про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного і керуючись статтями 3, 4, 12, 13, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовільнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , - два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Харківська міська рада, місцезнаходження: м. Харків, майдан Конституції, буд. 7, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 27Г, .

Суддя Т.В. Бобко