Унікальний номер справи 753/1960/22
Номер апеляційного провадження 22-з/824/640/2025
Головуючий у суді першої інстанції О. В. Якусик
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

16 травня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання Комар Л. А.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мишуги 1 і 4»

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мишуги 1 і 4», подану представником Подоляко Нелею Петрівною, про ухвалення додаткової постанови у справі №753/1960/22,

у с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСББ «Мишуги 1 і 4» про визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, оформлене протоколом № 6 загальних зборів співвласників.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСББ «Мишуги 1 і 4» про визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку задоволено.

Визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Мишуги 1 і 4», оформлене протоколом № 6 загальних зборів співвласників в частині: затвердження звіту правління щодо фінансово-господарської діяльності ОСББ за 2019 і 2020 роки; затвердження розміру внеску на утримання будинку і прибудинкової території (внеску на управління будинком) в розмірі 8,0 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири або нежитлового приміщення; затвердження кошторису на 2022-2023 роки; затвердження плану роботи правління на 2022-2023 роки; обрання правління ОСББ «Мишуги 1 і 4» у складі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; затвердження рішення про огородження прибудинкової території та встановлення шлагбаумів в місцях заїзду к будинку; затвердження рішення щодо встановлення системи єдиного контролю доступу в будинку (входи в під`їзди, калитки, шлагбауми, ліфти, тощо); затвердження рішення щодо участі в 2021 та 2022 роках у конкурсі проектів з реалізації енергоефективних заходів у житлових будинках міста Києва, в яких створені об`єднання співвласників багатоквартирних будинків, а також у кооперативних будинках, затвердженому рішенням Київської міської ради від 26 грудня 2014 року № 865/865 за напрямами: 1) заміна вікон на енергозберігаючі та дверей в місцях загального користування 2) теплоізоляція та капітальний ремонт дахів і підвальних перекритів. Стягнуто з ОСББ «Мишуги 1 і 4» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 992, 40 грн.

Не погодившись з рішенням суду ОСББ «Мишуги 1 і 4» через свого представника Подоляко Н. П. подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСББ «Мишуги 1 і 4», подану представником Подоляко Н. П., задоволено. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Мишуги 1 і 4» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 190,88 гривень.

13 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» представником ОСББ «Мишуги 1 і 4» - адвокатом Подоляко Н. П. подано до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткової постанови у справі №753/1960/22, якою стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Мишуги 1 і 4» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 гривень, понесені відповідачем у суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування вимог заяви зазначено, що така заява подана стороною відповідача у межах строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. При цьому заяву про розподіл судових витрат представником ОСББ «Мишуги 1 і 4» - адвокатом Подоляко Н. П. було зроблено до закінчення судових дебатів у справі, зокрема зазначено в апеляційній скарзі про те, що у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції ОСББ «Мишуги 1 і 4» очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Також вказано, що до прийняття апеляційним судом постанови, представник відповідача Подоляко Н. П. повідомляла суд про те, що протягом встановленого процесуального строку буде подано докази на підтвердження понесення цих судових витрат.

Так, на підтвердження понесення витрат у вказаному розмірі 13 квітня 2025 року стороною відповідача надано копію договору про надання правничої допомоги № 29-01/25-ЮР від 29.01.2025; копія акту приймання-передавання послуг № 1 від 09.04.2025; копія платіжної інструкції № 1878 від 30.01.2025; копія платіжної інструкції № 1901 від 05.03.2025; копія ордеру серія АА № 1536709; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Представник відповідача ОСББ «Мишуги 1 і 4» - адвокат Подоляко Н. П. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд заяви без її участі.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду заяви у судове засідання не з`явився. У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення позивач ОСОБА_1 просив суд залишити заяву без розгляду на підставі ч. 1 ст. 134 ЦПК України. У випадку, якщо суд дійде висновку про відсутність підстав для залишення заяви без розгляду, просив відмовити у відшкодуванні відповідачу понесених ним витрат на правничу допомогу. У випадку, якщо суд дійде висновку про можливість відшкодування вират на правничу допомогу просив зменшити їх розмір до 1 гривні.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути заяву за відсутності позивача та представника відповідача, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, та скласти судове рішення у визначений законом строк. Вступна та резолютивна частини ухвали не виготовлялись та не проголошувались судом 07 травня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення з огляду на наступне.

Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (частина третя статті 259 ЦПК України).

Частиною першоюстатті 270 ЦПК Українипередбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Статтею 126 ЦПК України передбачено що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З аналізу положень норм процесуального законодавства вбачається, що норма ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлює загальне правило можливості подання доказів з приводу судових витрат або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Натомість положення ч. 1 ст. 246 ЦПК України є спеціальною нормою по відношенню до вищевказаною, та встановлюють не тільки можливість подання таких доказів, але й процедуру та вимоги до такої процесуальної дії, зокрема обов`язок доведення наявності поважних причин, які унеможливили стороні подання таких доказів до закінчення судових дебатів.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 містяться висновки про те, що аналіз норм статей 126, 137, 141 ЦПК Українивказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.

У постановах Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21, від 15 листопада 2024 року у справі № 756/12382/19 зазначено, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання відповідних доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Отже, з урахуванням вищевказаної правової позиції Верховного Суду та наведених процесуальних норм, колегія суддів зазначає, що в разі неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу у визначений законом строк, сторона має обґрунтувати, які поважні причини не дозволили їй подати такі докази до закінчення розгляду справи.

Зі змісту поданої представником відповідача заяви про ухвалення додаткової постанови у цій справі вбачається, що вона не містить обґрунтування поважності причин неподання ОСББ «Мишуги 1 і 4» доказів, що підтверджують розмір судових витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.

Також ОСББ «Мишуги 1 і 4» не зверталося до суду з окремою заявою про зазначення поважних причин неподання ним доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу до судових дебатів.

Жодних обставин, які б завадили стороні відповідача вчасно подати докази понесення ОСББ «Мишуги 1 і 4» витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що подавши заяву про ухвалення додаткової постанови у цій справі щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача не обґрунтувала причини неможливості подання відповідних доказів на підтвердження понесення таких судових витрат до судових джебатів, водночас звернулася із заявою про ухвалення додаткового судового рішення пропустивши строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, тому наявні підстави для відмови у задоволенні заяви ОСББ «Мишуги 1 і 4» про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у справі, що відповідає положенням статтей 141, 246 ЦПК України, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання стороною відповідача доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Керуючись статтями 141, 246, 268, 270, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мишуги 1 і 4» про ухвалення додаткової постанови відмовити.

Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Мишуги 1 і 4» відмовити в ухваленні додаткової постанови.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна