Справа № 201/2399/25
Провадження № 2/201/2169/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Соборний районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2019 року було стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дитини змінився його матеріальний стан, що, в свою чергу, є підставою для зміни розміру аліментів. Позивач також зазначив, що внаслідок важкого стану здоров`я, на теперішній час, з постійних джерел прибутку він має лише пенсію, призначену йому за інвалідністю, у розмірі 1 362,50 грн. на місяць. Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

31 березня 2025 року від представника відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі. В обґрунтування поданих заперечень представник відповідачки зазначила, що позивач в позові посилається на те, що він тяжко хворіє та регулярно проходить тривалі та важкі лікувальні процедури. При цьому, до матеріалів справи не надано жодного доказу, які б підтверджували витрати на лікування. З огляду на вказане позивач повинен довести суду наявність особливих, не залежних від його волі обставин, що призвели до отримання ним медичної допомоги на оплатній основі, проте позивачем не надано жодного доказу зазначеному. Позивач не надав належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина, більш того приховує від суду розмір доходу, який він отримує. З дописів в соціальній мережі «Фейсбук», позивач веде збір коштів нібито на лікування та станом на 26 березня 2025 року зібрав 104 959,00 грн., до того ж, позивач зазначає, що отримує пенсію в розмірі 1363,50 грн. на місяць, однак має можливість цитата зі сторінки в соціальній мережі «Фейсбук», яку веде позивач «проходити недешеве медичне обстеження в приватній клініці «Гарвіс» та прикладає квитанцію про оплату 2 455,00 грн. Таким чином, із зазначеного вбачається, що матеріальний стан позивача не погіршився, а навпаки покращився.

Представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідачки надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позову заперечувала.

Представник третьої особи надав суду письмові пояснення з проханням розглядати справу без його участі та прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Самарського районного суду міста Дніпра від 24 липня 2019 року по справі №206/2071/19 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримує пенсію по інвалідності 3 гр., загальне захворювання.

Також судом встановлено, що на теперішній час ОСОБА_1 встановлено діагноз: С85.7 - Неходжикінська В-клітинна лімфома з клітин маргінальної зони, 3 AS стадія за Ann Arbor. Стан після 7 курсів ПХТ за схемою R-CHOP (2020 p.) prol.morbi 11.2024 - кістковий мозок. Вторинна анемія середнього ступеню. Хронічний гепатит, асоційований з вірусом гепатиту С з можливим виходом в цироз печінки. Портальна гіпертензія. Поліп сигмоподібної кішки. Лівобічний коксартроз ІІ ст. Больовий синдром. Стан після ТЕП правого кульшового суглобу.

Згідно довідки про доходи №782845, сума отриманої пенсії ОСОБА_1 за період 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року складає 29 372,23 грн.

Відповідно до довідки про доходи №502589, сума отриманої пенсії ОСОБА_1 за період 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року складає 16 145,00 грн.

Відповідно до ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ст.180СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Частиною 1 ст.182СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із вимогами ч. 2 ст.182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із пунктами 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Вирішуючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, що стягуються щомісячно з ОСОБА_1 , суд враховує його тяжкий стан здоров`я і наявність лише пенсії, призначеної йому за інвалідністю, у розмірі 1 362,50 грн., як постійного прибутку, і приходить до висновку щодо можливості задоволення позову в частині зменшення розміру аліментів, що стягуються щомісячно з позивача на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/5 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з вищезазначених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2019 року у цивільній справі №206/2071/19, і стягувати з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист по цивільній справі № 206/2071/19 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений останнім судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев