Справа № 545/4695/24
Провадження № 2/545/277/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Путрі О.Г.

при секретарі: Литвинову В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства,-

в с т а н о в и в:

Згідно уточненої заяви, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . В свідоцтві про її народження батько був записаний зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України, оскільки на той момент батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі. З метою внесення змін до актового запису в графі «батько», заявник звернулася до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак отримала відмову.

Наведені обставини змусили її звернутися до суду з вказаним позовом.

З огляду на вказане, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити, встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 09.12.2024 року відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін про дату час і місце судового засідання.

Ухвалою від 20.02.2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечувала щодо задоволення позову. Вказала, що її син ОСОБА_4 та матір позивача - ОСОБА_5 , яка померла, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, виховували двох дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Після смерті матері, позивач постійно проживала зі своїм батьком ОСОБА_4 та нею.За своє життя її загиблий син визнавав себе батьком ОСОБА_1 , приймав участь у її вихованні, піклувався, забезпечував матеріальні потреби.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 в судове засідання не з?явився, надав суду заяву згідно якої вказав, що не має ніяких клопотань та не заперечує проти розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, відповідача та свідка, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 10.02.2005 року, виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася позивач ОСОБА_1 , батьками якої зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . (а.с.44).

Згідно відповіді на запит В.о начальника Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тетяни Водяник від 24.09.2024 року №831/30.30-09 вбачається, що державна реєстрації народження гр. ОСОБА_1 проведена матір?ю дитини ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України, а саме при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім?я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. (а.с.33).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.12.2023 року, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, гр. ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_4 записані: мати- ОСОБА_7 , батько ОСОБА_8 . (а.с.6,7).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 20.12.2002 року, виданого Абазівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_9 , та змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ». (а.с.9).

Згідно копії висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 17.07.2024 року №43401, ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,є матір?ю біологічного батька, тобто біологічною бабусею, дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складає 99,99999%. (а.с.17-21).

За ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного станув порядку, встановленому статтями 122 (коли батьки перебувають у шлюбі між собою) та 125 (батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу.

Правилами ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини; якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Положеннями ст. 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Частиною 1 ст. 126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

За приписами ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Підпунктом 7 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК

Верховний Суд у постанові від 29 січня 2020 року по справі № 319/1358/16-ц, провадження № 61-3971св19 зазначив, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Обставини, що входять до предмету доказування, можуть встановлюватися такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. (постанова ВС від 24 січня 2024 року у справі №367/4662/22)

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації»). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення у процесі дослідження факту батьківства.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , яка є сестрою померлого ОСОБА_4 вказала, що її барт ОСОБА_4 та мати позивача - ОСОБА_5 , яка померла, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, виховували двох дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Крім того, підтвердила факт того, що за життя ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_1 своєю дитиною, приймав участь у її вихованні, піклувався про неї та надавав матеріальну допомогу.

Згідно копії висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 17.07.2024 року №43401, ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,є матір?ю біологічного батька, тобто біологічною бабусею, дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складає 99,99999%.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,141,259,263-265,352 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. Г. Путря