УХВАЛА

21 травня 2025 року

м. Київ

справа № 753/13573/23

провадження № 61-5316ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Аветисяном Робертом Миколайовичем, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ такого майна,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2

про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ такого майна.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ такого майна задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 01 серпня 2014 року по 31 липня 2017 року включно.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 , машиномісце (гараж) АДРЕСА_2 , - спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на:

- частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована відповідно до рішення про державну реєстрацію прав 15 серпня 2018 року на праві власності за ОСОБА_2 , індексний номер: 42593052

від 17 серпня 2018 року,

- частину машиномісця (гараж) АДРЕСА_2 , який зареєстрований відповідно до рішення про державну реєстрацію прав 04 листопада 2020 року на праві власності за ОСОБА_3 , індексний номер: 54951643 від 04 листопада 2020 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на:

- частину квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована відповідно до рішення про державну реєстрацію прав 15 серпня 2018 року на праві власності за ОСОБА_2 , індексний номер: 42593052 від 17 серпня 2018 року,

- частину машиномісця (гараж) АДРЕСА_2 , який зареєстрований відповідно до рішення про державну реєстрацію прав 04 листопада 2020 року на праві власності за ОСОБА_3 , індексний номер: 54951643 від 04 листопада 2020 року.

У решті вимог відмовлено.

Вирішено питання стягнення судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Шкварко В. І., та ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом

Аветисяном Р. М., задоволено частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ такого майна скасовано.

Ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ такого майна задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 машиномісце (гараж) АДРЕСА_2 , який зареєстрований відповідно до рішення про державну реєстрацію прав 04 листопада 2020 року на праві власності за ОСОБА_4 , індексний номер: 54951643 від 04 листопада 2020 року.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортний засіб марки JAGUAR XF R Sport 3.0, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску, зареєстрований 27 лютого 2020 року на ім`я ОСОБА_2 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнанол за ОСОБА_1 право власності на машиномісце (гараж) АДРЕСА_2 .

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб марки JAGUAR XF R Sport 3.0, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2015 року випуску.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію різниці вартості машиномісця та транспортного засобу у розмірі 258 792,46 грн

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У квітні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Аветисяном Р. М., на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року,

у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить оскаржувані судові рішення скасувати у частині та ухвалити нове, яким встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнати спільною сумісною власністю квартиру та визнати за позивачем ? спірної квартири.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 травня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направила матеріали на усунення недоліків.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року у частині задоволення позовних вимог про встановлення факту проживання; відмови

у задоволенні позову в частині визнання спільною сумісною власністю позивача

та відповідача транспортного засобу; визнання за ОСОБА_1 права власності

на 1/2 частину машиномісця (гараж); визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину машиномісця (гараж); розподілу судових витрат та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року в частині відмови

у задоволенні позову про встановлення факту проживання однією сім`єю

без реєстрації шлюбу позивача з відповідачем у період з 01 серпня 2014 року

по 01 серпня 2017 року; визнання спільною сумісною власністю позивача

та відповідача квартири; визнання за позивачем права власності на 1/2 частку квартири скасувати і ухвалити в цих частинах нове рішення, яким: встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивача з відповідачем у період з 01 серпня 2014 року по 01 серпня 2017 року; визнати спільною сумісною власністю позивача та відповідача спірну квартиру; у порядку поділу майна подружжя визнати за позивачем право власності на частку квартири.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19, від 04 лютого 2020 року у справі

№ 2/2218/3845/11, від 12 березня 2020 року у справі № 127/1139/17, від 04 червня 2020 року у справі № 686/6264/18, від 10 червня 2020 року у справі №554/260/17,

від 27 липня 2020 року у справі № 621/1255/17, від 02 грудня 2020 року у справі

№ 520/8695/18, від 16 грудня 2020 року у справі № 201/9256/16-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Заявником також подано заяву про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року до закінчення касаційного провадження.

Заява обґрунтована тим, що виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції призведе до порушення її прав, оскільки суд апеляційної інстанції фактично визнав спірну квартиру особистою приватною власністю відповідача. Зазначає,

що зверталася до суду першої інстанції з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, заявляла таку вимогу у апеляційній скарзі, однак суди відмовили у задоволенні клопотання, натомість відповідач продав спірне майно. Указує, що відповідач може також відчужити спірну квартиру на користь третьої особи. У випадку задоволення касаційної скарги позивач буде позбавлена можливості повернути частку спірної квартири у майбутнього добросовісного набувача.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Наведені у клопотанні заявника доводи є мотивованими, дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії постанови Київського апеляційного суду

від 20 березня 2025 року, а тому, ураховуючи предмет спору, з метою забезпечення балансу прав та законних інтересів сторін, клопотання слід задовольнити.

Оскільки судове рішення суду апеляційної інстанції не підлягає примусовому виконанню, клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільним сумісним майном подружжя та поділ такого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Аветисяном Робертом Миколайовичем, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року.

Витребувати з Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу

№ 753/13573/23.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 20 червня 2025 року.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення задовольнити частково.

Зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року

до закінчення касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник