справа № 361/5281/21
провадження № 2/361/217/24
11 березня 2025 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області Броваритепловодоенергія до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
В обґрунтування позову зазначало, що КП Броваритепловодоенергія є виконавцем послуг з надання з централізованого опалення та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, обслуговування внутрішньобудинкових систем (далі житлово-комунальні послуги) у житловому фонді територіальної громади міста Бровари Київської області, які надаються населенню згідно із затвердженими тарифами.
Квартира АДРЕСА_1 знаходиться у багатоквартирному житловому будинку.
Зазначена вище квартира на праві спільної часткової власності належить відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках.
Оскільки квартира належить кільком особам на праві спільної часткової власності, позов про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги пред`являється до кожного з них у рівних частках. Договір про надання житлово-комунальних послуг, всупереч чинному законодавству, відповідачами підписаний не був.
Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином за зареєстрованим місцем їх проживання, про причини неявки суд вона не повідомили, відзив на позов і заяву про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не подавали.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до рішень виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 11 січня 2011 року № 08, від 12 червня 2012 року № 266 та від 01 березня 2013 року № 94 позивача КП Броваритепловодоенергія визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді територіальної громади міста Бровари Київської області.
Згідно із рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 23 січня 2018 року № 56 проведено коригування тарифів на житлово-комунальні послуги, які надає населенню КП Броваритепловодоенергія у житловому фонді територіальної громади міста Бровари Київської області.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 24975274 від 25 березня 2021 року квартира АДРЕСА_1 з 19 жовтня 2009року на праві спільної часткової власності належить відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках по частці кожному.
Таким чином, позивача КП Броваритепловодоенергія є виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді територіальної громади міста Бровари Київської області, які надавалися відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Правовідносини між виконавцем житлово-комунальних послуг і споживачем фізичною особою регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги, Законом України Про теплопостачання, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, та постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, якими затверджено тарифи щодо надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
У ч. 1 ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
За змістом ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ч. 1 ст. 162 ЖК України визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.
За змістом ч. 2 ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-IV (далі Закон № 1875-IV), який був чинним на момент виникнення між сторонами правовідносин, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 травня 2014 року № 626, від 31 березня 2015 року № 1171, від 16 червня 2016 року № 1141, від 07 листопада 2017 року № 1335 та № 1370, від 04 вересня 2018 року № 957 та № 958, від 11 жовтня 2019 року № 2157, від 10 грудня 2018 року № 1704 та № 1740, від 30 листопада 2020 року № 2245, від 16 грудня 2020 року № 2499, установлено тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, водопостачання та водовідведення, що надаються населенню КП Броваритепловодоенергія, яке є виконавцем цих послуг.

Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із підпунктом 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, чинних на час виникнення правовідносин, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

У ч. 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що КП Броваритепловодоенергія взяті на себе зобов`язання про надання житлово-комунальних послуг виконувало повністю, надавало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, з централізованого водопостачання та водовідведення, з обслуговування внутрішньобудинкових систем, проте Споживачі всупереч вимогам закону своїх обов`язків щодо своєчасної оплати наданих їм Виконавцем послуг належним чином не виконували, у результаті чого вони мають перед позивачем заборгованість по оплаті цих послуг.

Із розрахунків заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за надані їм житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_2 , мають заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг: з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 лютого 2013 року по 01 травня 2021 року в загальному розмірі 33959 грн. 73 коп.; з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 січня 2011 року по 01 травня 2021 року в загальному розмірі 12557 грн. 05 коп.; з обслуговування внутрішньобудинкових систем за період з 01 квітня 2013 року по 01 травня 2021 року в загальному розмірі 2272 грн. 24 коп.

Відповідачі від житлово-комунальних послуг не відмовлялися та постійно користувалися ними, тому Підприємство обґрунтовано проводило щомісячне нарахування за надані послуги відповідно до затверджених у встановленому порядку тарифів.

У ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачі у справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , отримуючи житлово-комунальні послуги, всупереч вимогам закону своєчасно оплату наданих послуг не здійснювали, мають заборгованість по оплаті цих послуг, суд дійшов висновку, що позов КП Броваритепловодоенергія ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, тому з відповідачів на корись позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, обслуговування внутрішньобудинкових систем.

Також відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню понесені КП Броваритепловодоенергія витрати на оплату інформаційної довідки № 24975274 від 25 березня 2021 року в розмірі 60 грн. та судового збору в розмірі 2270 грн. із кожного порівну.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263 265, 280 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області Броваритепловодоенергія, , заборгованість за послуги: з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 лютого 2013 року по 01 травня 2021 року в розмірі 16979 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 86 коп.; з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 січня 2011 року по 01 травня 2021 року в розмірі 6278 (шість тисяч двісті сімдесят вісім) грн. 52 коп.; з обслуговування внутрішньобудинкових систем за період з 01 квітня 2013 року по 01 травня 2021 року в розмірі 2272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) грн. 24 коп., витрати по оплаті інформаційної довідки в розмірі 30 (тридцять) грн. та судовий збір у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області Броваритепловодоенергія, , заборгованість за послуги: з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 лютого 2013 року по 01 травня 2021 року в розмірі 16979 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 86 коп.; з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 січня 2011 року по 01 травня 2021 року в розмірі 6278 (шість тисяч двісті сімдесят вісім) грн. 52 коп.; з обслуговування внутрішньобудинкових систем за період з 01 квітня 2013 року по 01 травня 2021 року в розмірі 2272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) грн. 24 коп., витрати по оплаті інформаційної довідки в розмірі 30 (тридцять) грн. та судовий збір у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дутчак І. М.