Справа № 127/9458/24
Провадження № 22-ц/801/1408/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач :Матківська М. В.
УХВАЛА

20 травня 2025 рокуСправа № 127/9458/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді-доповідача Матківської М. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2025 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Злагода» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду 15 травня 2025 року надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2025 року у цивільній справі № 127/9458/24.

Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що її слід залишити без руху з тих підстав, що скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Підставами апеляційного оскарження можуть бути помилки суду першої інстанції не лише в питаннях права (застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права), але й в питаннях встановлення фактичних обставин справи.

В свою чергу, порушення норм права може виявлятися у: застосуванні норми, яку не належало застосовувати у відповідній ситуації; незастосуванні норми, яку належало застосувати; наданні застосованій нормі неправильного тлумачення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в частині обґрунтувань вимог зазначає лише про те, що суд першої інстанції не залучив її до участі у справі у якості третьої особи, чим проігнорував її заяву.

Отже в порушення вимог статті 356 ЦПК України ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначила в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Також, відповідно до закону, оскаржити ухвалу суду можуть учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, лише у випадках, коли ухвалою їх зобов`язано вчинити певні дії або утриматися від них, що призводить до порушення їхніх прав чи законних інтересів.

Отже, оскарженню підлягають лише ті судові рішення (ухвали), які безпосередньо впливають на обсяг прав або обов`язків особи, що подає апеляційну скаргу, про що має бути чітко зазначено у самій скарзі.

На переконання апеляційного суду, питання щодо залучення чи незалучення ОСОБА_1 до участі у справі як третьої особи не має правового значення для вирішення питання про залишення позову без розгляду, оскільки по суті позовних вимог провадження не здійснювалося і рішення по суті спору в справі не ухвалювалося.

Отже, ОСОБА_1 слід подати до суду апеляційну скаргу у новій редакції у якій належно обґрунтувати, у чому саме полягає незаконність або необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, а також вказати, яким чином дана ухвала порушує її права чи законні інтереси, враховуючи, що вона не є учасником справи та не брала участі в її розгляді, та судом першої інстанції позов залишений без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 354 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Із матеріалів апеляційної скарги, інформації у комп`ютерній програмі «Д-3» та інформації із Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив 24 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду ОСОБА_1 подала безпосередньо до канцелярії суду апеляційної інстанції 15 травня 2025 року, тобто з порушенням встановленого ч. 1 ст. 354 ЦПК України строку.

Як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_1 регулярно з`являлася до суду та була поінформована про передачу справи до архіву. Крім того, із доданої до скарги копії відповіді на її звернення вбачається, що 02 квітня 2025 року ОСОБА_1 подала скаргу з вимогою притягнення працівників Вінницького міського суду Вінницької області до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з відмовою у видачі копії судового рішення.

Таким чином, ОСОБА_1 було достовірно відомо про постановлення оскаржуваної ухвали, а також вона мала реальну можливість ознайомитися з її змістом через ЄДРСР. Попри це, у визначений законом строк апеляційну скаргу не подала, хоча мала реальну можливість це зробити, що прямо випливає зі змісту самої апеляційної скарги.

Окрім того, ОСОБА_1 не просить про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 4 статті 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом поважними.

За наведених обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху і роз`яснити їй право на подання до суду апеляційної скарги в новій редакції, оформлену відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, у якій зазначити в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість судового рішення, вказати, яким чином дана ухвала порушує її права чи законні інтереси, а також подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, в якій зазначити підстави для поновлення такого строку, надавши відповідні докази.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2025 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншому випадку апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Роз`яснити скаржнику, що протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, вона має право звернутись до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, у якій зазначити та додати до заяви відповідні докази, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

У разі, якщо докази не будуть подані в зазначений строк підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. В. Матківська