Справа № 944/2986/22
Провадження №2/944/149/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представників відповідача- Скольського І.М., Шутяк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Яворові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Природного заповідника «Розточчя», Міністерства освіти і науки України про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до Природного заповідника «Розточчя», Міністерства освіти і науки України про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що наказом Львівського національного лісотехнічного університету №5 від 26.01.1998 за результатами проведеного конкурсного відбору його призначено на посаду директора Природного заповідника «Розточчя».

На підставі наказу Львівського національного лісотехнічного університету №230 від 02.10.2002 він був переведений на посаду проректора з адміністративно- господарської роботи.

Відповідно до наказу Львівського національного лісотехнічного університету №230 від 02.10.2002. він був переведений на посаду проректора з адміністративно-господарської роботи.

23.11.2009 року наказом Національного лісотехнічного університету України №Н-84 його було переведено на посаду директора Природного заповідника «Розточчя» за строковим трудовим договором з 01.12.2009 по 30.11.2010.

01.12.2010року між ним та Національним лісотехнічним університетом було укладено Контракт №3, за умовами якого його призначено на посаду директора природного заповідника «Розточчя». Зазначений контракт укладено на строк з 01.12.2010 по 01.12.2015.

У випадку продовження виконання працівником трудових обов`язків і за відсутності вимог сторін Контракту №3 від 01.12.2010 про його припинення після закінчення його строку, такий трудовий договір вважається продовженим на невизначений строк.

З моменту закінчення строку дії Контракту №3 від 01.12.2010 він з 02.12.2015 безперервно виконував трудові обов`язки директора Природного заповідника «Розточчя».

Проте, наказом Міністерства освіти та науки України «Про оголошення конкурсного відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» №488-к від 03.12.2021 було оголошено конкурсний відбір на заміщення посади директора Природного заповідника «Розточчя».

23.12.2021року комісією з конкурсного відбору керівника природного заповідника «Розточчя» прийнято рішення про визначення переможцем конкурсного відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» Данчука О.Т. доцента кафедри лісових культур і лісової селекції Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України».

11.02.2022 Міністерство освіти і науки України винесено наказ «Про призначення директора Природного заповідника «Розточчя» №34-к, яким призначено Данчука О.Т. директором ПЗ «Розточчя».

14.02.2022 внесені відомості до Єдиного реєстру юридичний осіб та фізичних-осіб підприємців та громадських формувань про нового директора ПЗ «Розточчя» - Данчука О.Т.

Вважає, що усунення його з посади директора відбулось з порушенням вимог Закону,

оскільки, в період з 02.12.2015 по 16.02.2022 вимог про припинення трудових відносин не висувалось.

Він виконував трудові обов`язки директора Природного заповідника «Розточчя» після закінчення строку Контракту.

На офіційному веб-сайті Міністерства освіти і науки України в рубриці «Перелік наукових установ та державних підприємств, що належать до сфери управління МОН» (https://mon,gou.ua/ua/ministerstvo/gromadskosti/korisni-resursi/naukovi-sajti) вказано, що директором ПЗ «Розточчя» є Бовт Я.С.

МОН України не видавало наказ про його звільнення з посади директора ПЗ «Розточчя» та будь-які публікації на офіційному сайті МОН України про такий наказ відсутні.

У його трудовій книжці відсутні будь-які записи за період з 2015 року по даний момент про припинення трудових відносин з МОН України.

В публікаціях, що перебувають в загальному доступі в мережі Інтернет, про Природний заповідник «Розточчя» за період з 2016 по 2022 роки він згадується виключно як керівник та директор.

З довідки №7 від 28.01.2022 вбачається, що йому, як директору ПЗ «Розточчя», за період з 01.12.2015 по 28.01.2022 виплачувалась заробітна плата, визначена штатним розписом Природнього заповідника «Розточчя», затвердженого Міністерством освіти і науки України за відповідний рік.

Із штатних розписів Природного заповідника «Розточчя» за 2015, 2016, 2017, 2021 роки, вбачається, що такі були складені і підписані адміністрацією ПЗ «Розточчя», в тому числі, ним як директором. Вказані штатні розписи були затверджені заступниками Міністра освіти і науки України.

Згідно виписки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування від 01.02.2022, наданих Пенсійним фондом України щодо нього, страхові внески з 2009 року по теперішній час сплачуються Природним заповідником «Розточчя».

Відповідно до податкових декларацій про його майновий стан і доходи за 2016 - 2021 роки, в графах «Місце роботи або проходження служби (або місце майбутньої роботи чи проходження служби для кандидатів)» вказано: «Природний заповідник Розточчя», а в графі «Займана посада (або посада, на яку претендуєте як кандидат)» зазначено: «Директор». Відповідно до розпорядження Яворівської районної державної адміністрації «Про комплекс заходів щодо реалізації ялинок та охорони хвойних насаджень від вирубування у передноворічний період 2021 року» №796/02-06 від 09.12.2020, зобов`язано рекомендувати ПЗ «Розточчя» (Бовту Я.С.) провести перелічені в розпорядженні дії.

Із кошторисів Природного заповідника «Розточчя» на 2019, 2020 та 2021 роки вбачається, що такі були складені і підписані адміністрацією ПЗ «Розточчя», в тому числі, ним як директором. Вказані кошториси були затверджені заступниками Міністра освіти і науки України.

Таким чином, з 01.12.2015 по 16.02.2022 він безперервно виконує обов`язки директора Природного заповідника «Розточчя».

Протягом строку виконання ним посадових обов`язків директора природного заповідника «Розточчя» з 01.12.2010 по теперішній час Міністерством освіти і науки України наказу на звільнення його з посади директора природного заповідника «Розточчя» від МОН України не надходило.

Внаслідок незаконного проведення конкурсного відбору на заміщення посади директора ПЗ «Розточчя» та призначення нового директора без його відома і без законної підстави, він фактично був незаконно звільнений з посади директора ПЗ «Розточчя».

У відповідності до наказу «Про призначення директора Природнього заповідника Розточчя» №34-к від 11.02.2022, ОСОБА_3 призначено директором ПЗ «Розточчя» з 14.02.2022 востаннє йому було сплачено аванс по заробітній платі за лютий 2022, після чого виплату заробітної плати було припинено.

Однак, вказані обставини були доведені до його відома тільки з моменту отримання відзиву на позовну заяву в межах провадження Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/4112/22.

Відтак, період вимушеного прогулу в даному випадку варто обраховувати з 15.02.2022.

З довідки, надісланої на його електронну адресу, вдалось встановити, що за період з вересня 2021 по лютий 2022 ПЗ «Розточчя» середня нарахована та виплачена йому заробітна плата становить 16 892,44 грн.

МОН України, всупереч порядку встановленому законодавством про працю та Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року №777 на виконання протиправного наказу №488-к від 03.12.2021 про оголошення конкурсного відбору керівника ПЗ «Розточчя» наказом МОН України №34-К від 11.02.2022 ОСОБА_3 призначено директором ПЗ «Розточчя», він не погоджуючись із незаконним звільненням із займаної посади звернувся до Львівського окружного адміністративного суду для визнання протиправним наведених вище актів МОН України.

На момент його звернення із позовом до Львівського окружного адміністративного суду, він безперешкодно виконував обов`язки директора Природного заповідника «Розточчя», а наказу «Про призначення директора Природного заповідника «Розточчя» №34-К від 11.02.2022 ще не було видано, зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16.02.2022 ще не були внесені, а виплата заробітної плати не припинилась.

Коли стало відомо про наказ про призначення Данчука О.Т. директором ПЗ «Розточчя», ним було подано заяву про збільшення позовних вимог до Львівського окружного адміністративного суду з вимогами про його поновлення на посаді директора ПЗ «Розточчя» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 14.02.2022 по час ухвалення судового рішення.

Однак, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 провадження у справі в частині вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку закрито, оскільки такі не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Просить суд позовні вимоги задовольнити. Поновити його на посаді директора Природного заповідника «Розточчя». Стягнути з Природного заповідника «Розточчя» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 15.02.2022 по час ухвалення судового рішення. Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення його на посаді директора Природнього заповідника «Розточчя». Стягнути з відповідачів на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн.

17.08.2022року представник відповідача директор ПЗ «Розточчя» О.Данчук скерував на адресу суду відзив на подану позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив, вважає їх необгрунтованими, оскільки, Контракт №3 від 01 грудня 2020 року був укладений між НЛТУ України (як роботодавцем) та позивачем (як працівником), на період з 01.12.2010 р. по 01.12.2015 р. Підставою для оголошення конкурсу слугувала службова записка заступника Міністра з питань європейської інтеграції Шкуратова О. від 22.11.2021 №1/50-вн-21 до тимчасово виконуючого обов`язки Міністра освіті і науки України.

Із вищевказаної службової записки слідує, що відповідно до контракту від 01.12.2010 №3 ДВНЗ «НЛТУ» ОСОБА_1 призначено керівником Заповідника на строк з 01.12.2010 по 01.12.2015.

З 01.12.2015, тобто, після закінчення Контракту укладеного із позивачем МОН директора Заповідника не призначало, та не надавало повноважень представляти Заповідник в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, судових органах, тощо. Право першого підпису на фінансових документах, в органах Казначейства з 2011 року було оформлено на ОСОБА_1 , якого МОН не призначало на посаду директора Заповідника. У подальшому Департаментом кадрового забезпечення було оголошено конкурс на заміщення посади керівника «Розточчя»,з вимогою до кандидатів на заміщення посади керівника зазначеної установи наукового ступеня не нижче кандидата наук або доктора філософії.

Позивач участі у конкурсі не брав, на підставі проведеного конкурсу його було призначено директором ПЗ «Розточчя» з 14.02.2022,що підтверджується даними в Єдиному державному реєстрі. Просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПЗ «Розточчя» та МОН України про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

19.08.2022року представник відповідача Міністерства освіти і науки України В.Кострійчук скерував на адресу суду відзив на подану позовну заяву, в якому заперечує позовні вимоги, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3.1 Розділу III Положення про ПЗ «Розточчя», Управління Заповідником здійснюється відповідно до вимог законодавства спеціальною адміністрацією. Згідно з пунктом 3.2. Розділу III Положення про ПЗ «Розточчя». Адміністрацію очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади у встановленому порядку МОН України за погодженням з Мінприроди відповідно до законодавства.

Підставою для оголошення конкурсу слугувала службова записка заступника Міністра з питань європейської інтеграції Шкуратова О. від 22.11.2021 №1/50-вн-21 до тимчасово виконуючого обов`язки Міністра освіті і науки України.

Із вищевказаної службової записки слідує, що відповідно до контракту від 01.12.2010 №3 ДВНЗ «НЛТУ» було призначено Бовта Я. керівником заповідника з терміном дії контракту з 01.12.2010 до 01.12.2015. Впродовж періоду з 01.12.2015 та дотепер орган управління - МОН не призначало директора заповідника. Міністерством жодній особі не надано повноважень представляти заповідник в органах державної влади, органах місцевого самоврядуванн судових органах, тощо. Крім того право першого підпису на всіх документ зокрема фінансових, в органах казначейства з 2011 року було оформлено на Бовта Я. С., якого МОН не призначало на посаду директора заповідника. В подальшому Департаментом кадрового забезпечення було оголошено конкурс на заміщення посади керівника «Розточчя», з врахуванням того, що кандидат заміщення посади керівника зазначеної установи повинен мати науковий ступінь не нижче кандидата наук або доктора філософії.

Наказом Міністерства освіти та науки України «Про оголошення конкурсного відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» від 03.12.2021 №488-к було оголошено конкурсний відбір на заміщення посади директора Природного заповідника «Розточчя», відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про наукову і науково- технічну діяльність», частини першої статті 12 Закону України «Про природно-заповідний фонд», Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року № 777, підпункту 3 пункту б Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від «16 жовтня 2014 року №630, пункту 3.2 Положення про Природний заповідник «Розточчя», затвердженого наказом Міністерства екологи та природних ресурсів України від 02.12.2011 № 501.

Відповідно до пункту 2 наказу МОН №488-к, було затверджено склад комісії з конкурсного відбору директора заповідника.

Пунктом 3 наказу МОН №488-к, департаменту кадрового забезпечення (Фурлет Н.), було доручено організувати прийом і розгляд документів від претендентів на їх відповідність вимогам, визначеним в оголошенні; забезпечити розміщення оголошення щодо проведення конкурсного відбору директора заповідника на офіційному вебсайті Міністерства освіти і науки України.

Відповідно до пункту 4 наказу МОН № 488-к, установлено, що заяви від осіб, які виявили бажання взяти участь у конкурсному відборі, приймаються протягом 14 календарних днів з дня розміщення оголошення на Офіційному веб-сайті Міністерства.

Згідно з пунктом 5 наказу МОН №488-к, конкурсний відбір директора заповідника провести 23 грудня 2021 р. Відтак, в оголошенні щодо проведення конкурсного відбору директора заповідника на офіційному веб-сайті Міністерства зазначені вимоги до претендентів для участі у конкурсному відборі керівника суб`єкту господарювання: громадянство України, вільне володіння державною мовою, вища освіта за ступенем магістр за спеціальністю, екологія, біологія, лісове господарство, географія, туризм, науковий ступінь не нижче кандидата наук або доктора філософії, досвід роботи у сфері управління установами, організаціями, закладами науки, освіти на посадах керівника, заступника керівника або керівника проекту не менше п`яти років.

Оголошення було опубліковано 03.12.2021 року на сайті https//mon.gоv.uа і призначено дату проведення конкурсного відбору 23 грудня 2021 року.

Відповідно до оголошення про конкурсний відбір на посаду директора Природного заповідника «Розточчя» надійшли документи від трьох претендентів: ОСОБА_3 - доцента кафедри лісових культур і лісової селекції Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України», ОСОБА_4 - доцента кафедри лісової лактації та лісовпорядкування Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України»., та ОСОБА_5 - викладача Вишнянського коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України».

Відповідно до службової записки департаменту кадрового забезпечення від 21.12.2021 року № 15/206-вн-21, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має повну вищу освіту зі спеціальності «Лісове господарство», науковий ступінь кандидата сільськогосподарських наук, вчене звання доцента кафедри лісових культур і лісової селекції. ОСОБА_3 відповідав умовам оголошеного конкурсу і він був допущений до участі у конкурсному відборі на посаду директора Природного заповідника «Розточчя».

Відповідно до протоколу, членами комісії за результатом голосування, одноголосно вирішено призначити директором ПЗ «Розточчя» ОСОБА_3 .

Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України листом від 08.02.2022 №25/7-19/2328-22 погодило кандидатуру ОСОБА_3 на посаду директора ПЗ «Розточчя» за умови дотримання вимог ст.12 Закону України «Про природно-заповідний фонд» в частині освіти.

Як вбачається з матеріалів справи 23.11.2009 наказом Національного лісотехнічного університету України № Н-84 ОСОБА_1 було переведено на посаду директора Природного заповідника «Розточчя» за строковим трудовим договором з 01.12.2009 по 30.11.2010. В подальшому 01.12.2010 між ОСОБА_1 та Національним лісотехнічним університетом було укладено Контракт №3, за умовами якого Бовта Я.С. призначено на посаду директора природного заповідника «Розточчя». Зазначений контракт укладено на строк з 01.12.2010 по 01.12.2015.

Відтак, звертає увагу суду, що МОН як суб`єкт владних повноважень не призначав на посаду директора ПЗ «Розточчя» ОСОБА_1 , та не було стороною у вищезазначеному трудовому договорі, тим самим не перебував та не перебуває у трудових відносинах з останнім.

Посилання позивача на статтю 39-1 КЗпП Україну як на підставу для задоволення позовних вимог є необгрунтованим та неможливим, оскільки наданими доказами не підтверджується продовження дії трудового договору між сторонами спору на невизначений строк, так як МОН не є стороною контракту.

На підставі вищевикладеного, з метою недопущення порушення прав Міністерства як сторони (відповідача) та дотримання принципів рівності перед законом, просить у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Природного Заповідника «Розточчя» про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

22.08.2022року представник позивача адвокат Михалевський Ю.Р. скерував на адресу суду відповідь на відзив ПЗ «Розточчя» на позовну заяву, в якій вказує, що ОСОБА_3 не враховано те, що після закінчення дії Контракту 01.12.2015, ОСОБА_1 з 02.12.2015 і по 16.02.2022 безперервно виконував трудові обов`язки як директор Природного заповідника «Розточчя».

Згідно ч.1 ст. 39-1 КЗпПУ, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Протягом строку виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків директора природного заповідника «Розточчя» з 01.12.2010 по теперішній час Міністерством освіти і науки України наказу на звільнення ОСОБА_1 з посади директора природного заповідника «Розточчя» від МОН України не надходило та не видавалось.

Таким чином, у випадку продовження виконання працівником трудових обов`язків і за відсутності вимог сторін Контракту №3 від 01.12.2010 про його припинення після закінчення його строку, такий трудовий договір вважається продовженим на невизначений строк.

На погляд ПЗ «Розточчя», МОН України не видавало жодного наказу про звільнення ОСОБА_1 , однак, трудові відносини з ОСОБА_1 були припинені ще 01.12.2015.

Відповідачем ПЗ «Розточчя» не враховано, що КЗпПУ чітко визначені форми припинення трудових відносин, жодна з яких не була застосована МОН України.

Вважає що фактичне усунення ОСОБА_1 від займаної посади, без припинення дії Контракту №3,чи розірвання Контракту №3 з ініціативи роботодавця,та видачі наказу про звільнення істотно порушує вимоги КЗпП та трудові права ОСОБА_1 .

Просить позовні вимоги ОСОБА_1 до ПЗ «Розточчя» та МОН України про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

25.08.2022року представник позивача адвокат Михалевський Ю.Р. скерував на адресу суду відповідь на відзив Міністерства освіти і науки України на позовну заяву,з яких слідує що відповідачем МОН України не враховано,те що в Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2006 року №777 передбачено проведення конкурсного відбору виключно на вакантну посаду.

Тобто, призначення на посаду нового директора ПЗ «Розточчя» без звільнення попереднього директора - ОСОБА_1 ,відбулося з грубим порушення законодавства про працю та порядку проведення конкурсного відбору.

Більше того у зв`язку з продовження Контракту №3 від 01.12.2010 на невизначений строк законних підстав для участі ОСОБА_1 у конкурсі на зайняття посади директора ПЗ «Розточчя`не було.

Крім цього, МОН України звертає увагу суду нате, що як суб`єкт владних повноважень не призначало на посаду директора ПЗ «Розточчя» ОСОБА_1 і не було стороною у вищезазначеному трудовому договорі, тим самим не передувало та не перебуває у трудових відносинах з останнім.

Однак, МОН України не враховано особливості, передбачені законодавством про працю щодо дії трудового договору у разі зміни підпорядкованості підприємств, установ та організацій.

Зі слів позивача ОСОБА_1 відповідачу було відомо, що зміну підпорядкування ПЗ «Розточчя» яке було здійснено після укладення Контракт №3 від 01.12.2010 між ОСОБА_1 та Національним лісотехнічним університетом України.

Листом №1/8900-22 від 04.08.2022 МОН України повідомило, що відповідно до наявної інформації П3 «Розточчя» станом на 06.02.1998 був в підпорядкуванні Національного лісотехнічного університету України. У підпорядкуванні МОН заповідник знаходиться з 2011року по даний час.

У відповідності п.3.2 Розділу 3 Положення про природний заповідник «Розточчя» затвердженого наказом Міністерства екології і природних ресурсів, адміністрацію очолює директор, який призначається па посаду та звільняється і посади у встановленому порядку МОН України та погодженням з Мінприроди відповідно до законодавства.

Таким чином, МОН України є правонаступником у трудових відносинах за Контрактом №3 від 01.12.2010 строк дії якого закінчився 01.12.2015 і єдиним суб`єктом владних повноважень уповноваженим на звільнення ОСОБА_1 з посади директора ПЗ «Розточчя» за наявності законних нате підстав.

Натомість МОН України стверджує, що припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає окремої заяви або якогось волевиявлення позивача. Свою волю на укладення строкового трудового договору останній уже виявив, коли особисто склав та підписував заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договором.

Висловлена думка представника МОН України не відповідає дійсності, оскільки п.2 Контракту №3 від 01.12.2010 вказує виключно, що цей контракт є особливою формою строкового трудового договору. На підставі вказаного контракту виникають трудові відносини між працівником та НЛТУ України в особі роботодавця.

Також МОН України не врахувало, що за змістом ст. ст. 36, 40, 41 КЗпП передбачено наступні форми припинення трудових відносин: припинення дії трудового договору (ст.36 КЗпПУ), розірвання трудового договору за ініціативи роботодавця (ст.ст. 40, 41 КЗпПУ). Будь-яких інших форм припинення трудових відносин, які б могли бути застосовані в даному випадку, законодавством України по передбачено.

Тобто, з врахування особливості структури управління ПЗ «Розточчя», визначених в Положенні про природний заповідник «Розточчя», звільнення оформлюється наказом МОН України.

Вважає, що МОН України дійшло помилкових висновків, оскільки за змістом даної норми передбачено дві умови для продовження строкового контракту на невнзначений строк, а саме: трудові стосунки мають тривати після закінчення строку контракту, а не в день його закінчення, і при цьому жодна із сторін не вимагає їх припинення.

Підставою для звернення з позовом до суду для захисту порушеного права є фактичне усунення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього обов`язків директора П3 «Розточчя» шляхом призначення саме наказом МОН України, на цю посаду новообраного директора, чим було порушено норми чинного трудового законодавства в частині дії трудового договору та припинення трудових догорів, в тому числі гарантій пов`язаних з виконанням посадових обов`язків та порушення особистого права ОСОБА_1 на працю.

Відтак, МОН України було повністю обізнане про потреби та використання основних фондів коштів ПЗ «Розточчя» та здійснювало їх пітвердження, в тому числі щодо заробітної плати директора ПЗ «Розточчя» Бовта Я.С. Просить позовні вимоги ОСОБА_1 до ПЗ «Розточчя» та МОН України про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

12.05.2023 представник позивача, в судовому засіданні заявив клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду ВС КАС адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа Природний Заповідник «Розточчя» про визнання протиправним та скасування наказу та протоколу, за касаційною скаргою позивача на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2022.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області клопотання позивача було задоволено. Провадження у справі зупинено до розгляду ВС КАС адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа Природний Заповідник «Розточчя» про визнання протиправним та скасування наказу та протоколу, за касаційною скаргою позивача на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2022.

12.09.2023 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області, провадження у справі поновлено.

23.10.2023 представник позивача адвокат Михалевський Ю.Р. скерував на адресу суд додаткові письмові пояснення, в яких вказує, з позовної заяви вбачається, що, ОСОБА_1 було заявлено вимогу про стягнення із ПЗ «Розточчя» на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 15.02.2022 по 23.10.2023 в сумі 375 056, 70 грн.

04.12.2023 представник ПЗ "РОЗТОЧЧЯ" скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вважає, що поданий позов необґрунтований та безпідставний.

Зважаючи на приписи частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, який укладається у визначених законом випадках. Ще однією особливістю цього трудового договору є те, що він завжди укладається на певний строк.

Зазначене дає підстави констатувати, що до укладення контракту й правовідносин, які виникають у зв`язку з цим, застосовні положення частини другої статті 23 КЗпП України, яка згадується в частині другій статті 391 КЗпП України як виключення зпід дії останньої.

Контракт укладається у випадках, визначених законом. У контексті цієї справи зауважимо, що на дату укладення контракту № 3 від 1 грудня 2010 року і протягом його дії був чинний Закон № 1977-XII, окремі положення якого згадані вище. З 16 січня 2016 року набрав чинності Закон № 848-VIII, на статтю 9 якого, серед іншого, покликається відповідач у спірному наказі.

Поясненням цьому є те, що природний заповідник «Розточчя» у значенні пункту 16 частини першої статті 1, частини першої статті 8 Закону № 848-VIII, а також пункту 1.2 Положення № 501 має статус державної наукової установи.

Природний заповідник розглядається також як складова земель природно-заповідного фонду України, на якого не поширюється дія Закону № 185-V.

Зважаючи на правовий статус природного заповідника «Розточчя» і нормативне регулювання, яким має керуватися у своїй діяльності як Заповідник, так і відповідач як орган його управління виходимо з того, що призначення на посаду керівника цієї установи здійснюється на конкурсних засадах і передбачає укладення (за наслідками конкурсу) контракту, який не може набути безстрокової форми трудового договору з настанням умов, передбачених частиною першою статті 391 КЗпП України.

У цьому зв`язку звертає також увагу на те, що Закон № 848-VIII обмежує строки перебування на посаді керівника наукової установи, що поряд з наведеним вище тільки підтверджує висловлену позицію щодо (не)застосовності частини першої статті 391 КЗпП України.

Тривале виконання позивачем обов`язків керівника (директора) Заповідника після того, як закінчився строк дії контракту № 3 від 1 грудня 2010 року, не могло надати цьому контракту безстрокового характеру, тому що це суперечило б статті 9 Закону № 848-VIII, окремі положення якої написані вище.

Керівник такої установи як Заповідник не міг обиратися і призначатися безстроково, відповідно контракт з цим керівником, строк дії якого закінчився, але виконання обов`язків за яким фактично продовжувалося, не може вважатися укладеним на невизначений строк на підставі частини першої статті 391 КЗпП України.

Невизначена ситуація, в якій опинився позивач після закінчення п`ятирічного строку дії укладеного з ним контракту, не створювала і не могла створити умов, які б у своїй сукупності дали підстави (чи «легітимні очікування») формалізувати його трудові відносини із МОН України в той спосіб, який передбачений у частині першій статті 391 КЗпП України.

З обсягу встановлених в цій справі обставин відомо, що позивач фактично виконував обов`язки директора Заповідника і мав право підпису на всіх документах, зокрема фінансових. Але навіть виконання обов`язків за цією посадою, зокрема й тоді, коли ці відносини офіційно не були оформлені, могло бути тільки тимчасовим, доки уповноважений орган управління не призначить у встановленому порядку директора цієї установи.

Це означає також, що за описаної ситуації згадана посада не могла вважатися невакантною, як у цьому переконує представник позивача, й тому не існувало перепон для того, щоб МОН України як орган управління Заповідником оголосило конкурсний відбір на посаду його директора.

З огляду на вище наведене, а також, враховуючи те, що позивач не подавався на конкурс, про який він знав, тобто бажання продовжити роботу на посаді директора та легалізувати свій статус директора Природного заповідника «Розточчя» у заявника не було вважаємо, що у позивача не виникло правомірного очікування на продовження трудових відносин як керівника Природного заповідника «Розточчя». Факту вимушеного прогулу не відбулося, оскільки проведення конкурсу та призначення на посаду ОСОБА_3 зумовило припинення фактичних трудових відносин, які мали місце. Відсутність юридичного їх оформлення звільнення позивача з роботи не є предмет позову і на наш погляд не є спірним адже мова лише про оформлення належним чином документів.

12.03.2024року представник позивача адвокат Михалевський Ю.Р. скерував на адресу суду письмові додаткові пояснення, з яких слідує, що трудова книжка ОСОБА_1 знаходиться у володіння ПЗ «Розточчя», наказ про звільнення ОСОБА_1 не видавався та йому не вручався.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

У відповідності до ч.5 ст.235 КЗпП України, у разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини роботодавця працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, тобто, ОСОБА_1 має право на отримання середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу аж до моменту видачі йому наказу про звільнення.

При вирішенні наявного спору слід врахувати висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15.02.2023 по справі № 377/169/20.

Підсумовуючи викладене, незалежно від рішення суду в частині вимог про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора ПЗ «Розточчя», зважаючи на відсутність наказу про звільнення та доказів його вручення ОСОБА_1 , на підставі ст.117, ч.5 ст.235 КЗпП України. На користь ОСОБА_1 слід стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, який станом на 13.03.2024 становить 447 565грн.

13.03.2024 представник ПЗ "РОЗТОЧЧЯ" скерував на адресу суду додаткові пояснення, в яких вказує, що відповідно до ст. 48 КЗпП з 10.06.2021 облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі, трудова книжка зберігається у працівника, а обов`язок роботодавця вносити записи до трудової книжки лише на вимогу працівника.

Роботодавець звільнений від обов`язку зберігання трудової книжки. В новій редакції ст. 48 КЗпП зазначається: роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі. Після чого трудова книжка повертатиметься працівнику. Вимога працівника повинна бути письмовою заявою у довільній формі.

З огляду на ці норми не зрозуміло, чому позивач здійснив реєстрацію Трудової книжки без усіх та належних записів у трудовій книжці та без письмової заяви про необхідність здійснення такої реєстрації трудової книжки після червня 2021 року у книзі записів трудових книжок ПЗ "Розточчя". Відповідно, у Природному заповідника «Розточчя» відсутні докази щодо наявності вимог про здійснення зберігання трудової книжки позивача у себе.

Отже, з огляду на запровадженні зміни місце зберігання трудової книги не випливає на факт існування чи відсутності трудових відносин та відповідно виникнення обов`язку щодо прив`язування моменту повного розрахунку із місцем зберігання трудової книги.

Офіційними даними на сьогодні є дані Пенсійного фонду України, де ОСОБА_1 стоїть на обліку як особа, що отримує пенсійне забезпечення і міститься інформації про наявність усіх трудових відносин.

Позивач тимчасово виконував обов`язки директора природного заповідника «Розточчя», а відповідно вимушеного прогулу не має.

Відповідно до рішення судів у справі справа № 380/4112/22 не було встановлено факту незаконності проведення конкурсу на заміщення керівної посади керівника ПЗ Розточчя, зокрема з огляду на те, що позивач участі у конкурсі не брав, чим визнав не бажання узаконити свій статус на посаді директора заповдірика.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про природний заповідний «Розточчя», затвердженого Міністром охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки України 26.02.1999, природний заповідний «Розточчя» створений у відповідності з постановою Ради Міністрів УРСР від 05.10.1984 № 403, перебуває в підпорядкуванні Міністерства освіти України та згідно з наказом Міносвіти України від 25.10.1984 № 336 при Львівському лісотехнічному інституті.

Пунктом 3.1-3.1 вказаного положення передбачено, що заповідник знаходиться у підпорядкуванні Українського державного лісотехнічного університету Міністерства освіти України. Університет є науковим куратором заповідника; управління заповідником здійснюється спеціальною адміністрацією на чолі з директором.

Директор призначається ректором Українського державного лісотехнічного університету. Міністерством екології та природних ресурсів України прийнято наказ № 501 від 01.12.2011 «Про затвердження Положення про природний заповідник «Розточчя» у новій редакції.

Відповідно до пункту 1.4 розділу І Положення про природний заповідник «Розточчя», у новій редакції заповідник підпорядкований Міністерству освіти і науки України. Його науковим куратором є Національний лісотехнічний університет України.

Управління Заповідником здійснюється відповідно до вимог законодавства спеціальною адміністрацією (далі - адміністрація) (пункт 3.1 цього Положення).

Відповідно до пункту 3.2 Положення адміністрацію очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади у встановленому порядку МОН України за погодженням з Мінприроди відповідно до законодавства.

Порядок проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2008 року № 777 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2019 року № 927 чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 777).

Як оголошену у судовому засідання між позивачем та Національним лісотехнічним університетом України укладено Контракт № 3 від 01.12.2010 про призначення на посаду директора Природного заповідника «Розточчя». Вказаний контракт укладено терміном на п`ять років до 01.12.2015. Про те, цей контракт ніде не було зафіксовано, ні у трудовій книзі, ні у журналах реєстрації Міносвіти.

Підставою для оголошення конкурсу слугувала службова записка заступника Міністра з питань європейської інтеграції ОСОБА_6 від 22.11.2021 № 1/50-вн-21 до тимчасово виконуючого обов`язки Міністра освіти і науки України (а.с. 14).

Зі змісту вказаної службової записки судом встановлено, що відповідно до контракту від 01.12.2010 № 3 ДВНЗ «НЛТУ» призначено Болт Я.С. керівником природного заповідника «Розточчя» з терміном дії контракту з 01.12.2010 по 01.12.2015, а впродовж періоду з 01.12.2015 та дотепер органом управління МОН не призначено директора Заповідника.

Отже, станом на сьогодні Міністерство жодній особі не надавала повноважень представляти Заповідник в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, судових органах тощо. Окрім того право першого підпису на всіх документах, зокрема фінансових, в органах Казначейства з 2011 року оформлено на ОСОБА_7 , якого МОН не призначало на посаду. Запропоновано доручити департаменту кадрового забезпечення оголосити конкурс на заміщення посади керівника зазначеної установи.

Враховуючи приписи пункту 3.2 Розділу ІІІ Положення про природний Заповідник «Розточчя» директор, який очолює адміністрацію заповідника призначається і звільняється з посади у встановленому порядку МОН України за погодженням з Мінприроди відповідно до законодавства, відтак національний лісотехнічний університет України з 2011 року вже не міг бути суб`єктом призначення директора заповідника.

В матеріалах справи міститься Аудиторський звіт планового внутрішнього аудиту (аудиту відповідності та фінансового аудиту) природнього заповідника «Розточчя» за період діяльності з 01 січня 2019 року по 01 вересня 2021 року (а.с. 16-20). У вказаному висновку вказано, що з 2011 року та дотепер природний заповідник «Розточчя» має статус самостійної юридичної особи і відповідно до пункту 1.4 Положення про природний заповідник «Розточчя», затвердженого наказом Міністра екології та природніх ресурсів України від 02.12.2011 № 501, підпорядкований МОН.

У періоди коли Заповідник був у підпорядкуванні ДВНЗ «НЛТУ», зокрема у 2009 році проректора з адміністративно-господарської роботи було наказом переведено на посаду директора природного заповідника «Розточчя» за строковим трудовим договором з 01.12.2009 по 30.11.2010 (наказ, виданий ДВНЗ «НЛТУ» від 23.11.2009 № Н-84).

Також у висновку зазначено про те, що у трудовій книжці позивача останній запис зроблений під номером 18 від 01.12.2009 щодо переведення його на посаду директора ПЗ «Розточчя» за строковим трудовим договором (наказ від 23.11.2009 № Н-84). Запис про призначення ДВНЗ «НЛТУ» ОСОБА_7 на посаду директора ПЗ «Розточчя» за умовами контракту від 01.12.2010 № 3 у трудовій книжці відсутній. Інша інформація, зокрема про закінчення строкової угоди (звільнення) та про призначення ДВНЗ «НЛТУ» ОСОБА_7 на посаду директора ПЗ «Розточчя» за умовами контракту від 01.12.2010 №3 у трудовій книжці також відсутня.

Також позивач з моменту закінчення строкового контракту, укладеного із Національним лісотехнічним університетом України, не був призначений на дану посаду новим суб`єктом призначення відповідно до Порядку № 777, отже міг бути лише виконувачем обов`язків директора, а тому його позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України «Про оголошення конкурсного відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» № 488-к від 03.12.2021 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Крім того, враховуючи висновки суду про відсутність підстав для визнання протиправним і скасування наказу Міністерства освіти і науки України «Про оголошення конкурсного відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» № 488-к від 03.12.2021, вимоги про визнання протиправним та скасування Протоколу Комісії з проведення відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» від 23.12.2021 задоволенню також не підлягають, оскільки такі є похідними від первинних позовних вимог.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про природно заповідний фонд в Україні» Управління природними заповідниками, біосферними заповідниками, національними природними парками, регіональними ландшафтними парками, а також ботанічними садами, дендрологічними парками і зоологічними парками загальнодержавного значення здійснюється їх спеціальними адміністраціями.

Управління територіями та об`єктами природно-заповідного фонду, для яких не створюються спеціальні адміністрації, здійснюється підприємствами, установами та організаціями, у віданні яких перебувають ці території та об`єкти.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про природно-заповідний фонд в Україні» у редакції 2010 року Спеціальні адміністрації очолюють керівники, які призначаються за погодженням із центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про природно-заповідний фонд в Україні» у редакції 2017 року «Спеціальні адміністрації очолюють керівники, які мають екологічну, біологічну або географічну освіту та які призначаються за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а на території Автономної Республіки Крим - також з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим.»

У 2010 році приймався наказ Міністерства освіти і науки України «Про реорганізацію Природного заповідника «Розточчя» при Національному лісотехнічному університеті України» від 1 листопада 2010 року № 1032; що був скасований судами у справі № 2а-18357/10/2670.

Крім того у справі № 2а-9643/11/2670 визнано законність фінансування Природного заповідника «Розточчя» з Міносвіти.

З огляду на вище наведене вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки як стверджує сам позивач він не був звільненим, заходів щодо недопущення його на роботу не мало місця, не має доказів незаконності проведення конкурсу на посаду керівника, а всі дії позивача свідчать про не бажання його вживати заходів до належного оформлення трудових відносин у період фактичного виконання обов`язків керівника Природного заповідника Розточчя.

27.03.2024року представник відповідача Міністерства освіти і науки України Остапенко Ю.О. скерувала на адресу суду заяву на додаткові пояснення представника позивача, в якій вказує, що заявлені вимоги позивача є безпідставні.

В судовому засіданні відповідачами було зазначено про те, що жодний з відповідачів не виносив наказу про звільнення позивача. МОН звертає увагу суду, що відповідно до копії трудової книжки долученої позивачем до справи, слідує що 01.12.2009 останній переведений на посаду директора Природного заповідника «Розточчя» за строковим договором, на підставі наказу від 23.11.2009 № Н-84.

Відповідно до вищезазначеного наказу, строковий договір був укладений на період з 01.12.2009 по 30.11.2010 з посадовим окладом 1984 грн. В подальшому між позивачем та Національним лісотехнічним університі України було укладено Контракт №3 від 01.12.2010 про призначення позивача на посаду директора Природного заповідника «Розточчя», терміном на п`ять років до 01.12.2015.

Цей контракт у трудовій книжці не зазначено, також і він не був переданий до Департаменту кадрового забезпечення Міністерства освіти і науки України.

Оскільки, МОН не перебувало у трудових відносинах з позивачем, МОН вважає, що не має процесуального права виносити наказ про звільнння позивача, так як не має в розпорядженні контракту № 3 від 01.12.2010; трудової книжки; заяви позивача (про продовження дії контракту,та про зміну сторін в контракті (додаткова угода), про призначення на посаду директора Природного заповідника «Розточчя»).

Після зміни підпорядкування Заповідника у 2011 році (відповідно до Постанови КМУ № 501) та зміни правил призначення на посаду директора цієї установи, позивач не ініціював внесення до нього змін чи його переоформлення. Крім цього, позивачу було відомо про строковий характер укладеного контракту, відтак і про наслідки закінчення строку його дії.

Звертає увагу суду, що саме дії та бездіяльність позивача як директора Природного заповідника «Розточчя» призвела до процесуальної невизначеності та його статусу.

Крім цього у позовній заяві не міститься вимога позивача щодо зобов`язання звільнення позивача із займаної посади та винесення відповідного наказу.

Щодо зазначення у додаткових поясненнях, а саме правових підстав стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, то МОН звертає увагу суду на наступне.

Верховний Суд у постанові від 12 липня 2023 року у справі № 380/4112/22 зазначив, що контракт № 3 від 01.12.2010 припинив свою дію 01.12.2015 у зв`язку із закінченням терміну його дії та не може вважатися продовженим, оскільки змінився суб`єкт призначення на посаду директора природного заповідника «Розточчя» та порядок призначення на посаду. Позивач з моменту закінчення строкового контракту, укладеного із Національним лісотехнічним університетом України, не був призначений на дану посаду новим суб`єктом призначення відповідно до Порядку № 777, отже міг бути лише виконувачем обов`язків директора, а тому його позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України «Про оголошення конкурсного відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» № 488-к від 03.12.2021 є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Крім того, враховуючи висновки суду про відсутність підстав для визнання протиправним і скасування наказу Міністерства освіти і науки України «Про оголошення конкурсного відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» № 488-к від 03.12.2021, вимоги про визнання протиправним та скасування Протоколу Комісії з проведення відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» від 23.12.2021 задоволенню також не підлягали, оскільки такі є похідними від первинних позовних вимог.

Тривале виконання позивачем обов`язків керівника (директ Заповідника після того, як закінчився строк дії контракту №3 від 01 грудня 2010 року, не могло надати цьому контракту безстрокового характеру, тому що це суперечило б статті 9 Закону № 848-VIII.

Керівник такої установи як Заповідник не міг обиратися і призначатися безстроково, відповідно контракт з цим керівником, строк дії якого закінчився, але виконання обов`язків за яким фактично продовжувалося, не може вважатись укладеним на невизначений строк на підставі ч.1 ст.39-1 КЗпП України.

Разом з тим, як виплаває з тексту позовної заяви так із позовних вимог, позивач отримував заробітну плату до призначення директора Заповідника в установленому порядку. Верховним Судом у справі № 380/4112/22 встановлено, що МОН діяло в межах та у спосіб, визначеними положеннями Конституції України та Положенням «Про Міністерство освіти і науки України», чинного законодавства України та прав позивача не порушило.

Тому, позовна вимога щодо стягнення середньої заробітної плати є безпідставною, оскільки за відпрацьований час позивач отримав заробітну плату в повному обсязі до призначення директора Заповідника в установленому порядку згідно з чинного законодавства України.

Що стосується виплати за час вимушеного прогулу, МОН наголошує, що відповідно до рішення судів у справі справа №380/4112/22 не було встановлено факту незаконності проведення конкурсу на заміщення керівної посади директора ПЗ «Розточчя», зокрема з огляду на те, що позивач участі у конкурсі не брав, чим визнав не бажання узаконити свій статус на посаді директора Заповідника, а тому вищезазначена позовна вимога не підлягає задоволенню.

Просить у задоволенні позивних вимог у справі № 944/2986/22 відмовити повністю.

13.01.2025 представник позивача адвокат Михалевський Ю.Р. скерував на адресу суду письмові додаткові пояснення, з яких слідує, що в судовому засіданні 21.02.2024 представником ПЗ «Розточчя» було повідомлено про те, що трудова книжка ОСОБА_1 знаходиться у володіння ПЗ «Розточчя». Крім цього, представником ПЗ «Розточчя» та представником МОН України в судовому засіданні 21.02.2024 повідомлено про те, що наказ про звільнення ОСОБА_1 не видавався та йому не вручався.Просить позовні вимоги задовольнити, поновити позивача на посаді директора ПЗ «Розточчя», стягнути з відповідача ПЗ «Розточчя» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.02.2022 по час ухвалення судом рішення. Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення позивача на роботі. Стягнути солідарно з відповідачів витрати на правову допомогу в розмірі 50 000 грн.

30.01.2025 Міністерство освіти і науки України серувало на адресу суду заяву з якої слідує що між позивачем ОСОБА_1 та Національним лісотехнічним університетом України укладено контракт №3 від 01.12.2010 за умовами якого ОСОБА_1 призначено на посаду директора ПЗ «Розточчя», який укладено на строк з 01.12.2010 по 01.12.2015.

Вказаний контракт укладено терміном на п`ять років до 01.12.2015.

Пунктом 32 вказаного контракту визначено, що підставами для припинення дії контракту є закінчення терміну його дії.

В подальшому, Міністерством екології та природних ресурсів України прийнято наказ №501 від 01.12.2011 «Про затвердження Положення про природний заповідник «Розточчя» у новій редакції.

Відповідно до пункту 1.4 розділу І Положення про природний заповідник «Розточчя», у новій редакції заповідник підпорядкований Міністерству освіти і науки України. Його науковим куратором є Національний лісотехнічний університет України.

Управління Заповідником здійснюється відповідно до вимог законодавства спеціальною адміністрацією (далі - адміністрація) (пункт 3.1 цього Положення).

Відповідно до пункту 3.2 Положення адміністрацію очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади у встановленому порядку МОН України за погодженням з Мінприроди відповідно до законодавства.

Порядок проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2008 року № 777 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2019 року № 927 чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 777).

Згідно пункту 2 вказаного Порядку підставою для оголошення конкурсного відбору керівника підприємства (далі - конкурсний відбір) є рішення (наказ) міністерства.

Наказом Міністерства освіти і науки № 488-к від 03.12.2021 Оголошено конкурсний відбір керівника ПЗ «Розточчя».

Наказ № 488-к від 03.12.2021 прийнято відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», частини першої статті 12 Закону України «Про природно-заповідний фонд», Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року № 777 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2019 року № 927), підпункту 3 пункту 6 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 630 (зі змінами), пункту 3.2 Положення про Природний заповідник «Розточчя», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 02.12.2011 № 501.

Підставою для оголошення конкурсу слугувала службова записка заступника Міністра з питань європейської інтеграції ОСОБА_6 від 22.11.2021 № 1/50-вн-21 до тимчасово виконуючого обов`язки Міністра освіти і науки України.

Зі змісту вказаної службової записки вбачається, що відповідно до контракту від 01.12.2010 №3 Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» призначено ОСОБА_1 на посаду керівника природного заповідника «Розточчя» з терміном дії контракту з 01.12.2010 по 01.12.2015, а впродовж періоду з 01.12.2015 та дотепер органом управління МОН не призначено директора Заповідника.

Отже, Міністерство жодній особі не надавало повноважень представляти Заповідник в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, судових органах тощо. Окрім того право першого підпису на всіх документах, зокрема фінансових, в органах Казначейства з 2011 року оформлено на ОСОБА_1 , якого МОН не призначало на посаду. Запропоновано доручити департаменту кадрового забезпечення оголосити конкурс на заміщення посади керівника зазначеної установи.

Міністерство звертає увагу суду, що враховуючи приписи пункту 3.2 Розділу ІІІ Положення про ПЗ «Розточчя» директор, який очолює адміністрацію заповідника призначається і звільняється з посади у встановленому порядку МОН України за погодженням з Мінприроди відповідно до законодавства, відтак національний лісотехнічний університет України з 2011 року вже не міг бути суб`єктом призначення директора заповідника.

Звертає увагу суду, що запис про призначення Національним лісотехнічним університетом України ОСОБА_1 на посаду директора ПЗ «Розточчя» за умовами контракту від 01.12.2010 № 3 у трудовій книжці відсутній.

Інша інформація, зокрема про закінчення строкової угоди (звільнення) та про призначення ОСОБА_1 на посаду директора ПЗ «Розточчя» за умовами контракту від 01.12.2010 №3 у трудовій книжці також відсутня.

Тобто, цей контракт ніде не було зафіксовано, ні у трудовій книзі, ні переданий до департаменту кадрового забезпечення Міністерства освіти і науки України.

Міністерство неодноразово наголошувало, що не перебувало у трудових відносинах з Позивачем, а тому МОН вважає, що останнє не має процесуального права виносити наказ про звільнення Позивача, у зв`язку з тим, що не має в розпорядженні: 1. Контракту № 3 від 01.12.2010 (копії, змін до контракту тощо); 2. Трудової книжки (копія тощо); 3. Заяви Позивача (про продовження дії контракту, про зміну сторін в контракті (додаткова угода), про призначення на посаду директора Природного заповідника «Розточчя» тощо).

Також вважає за необхідне зазначити, що після зміни підпорядкування Заповідника у 2011 році (відповідно до Постанови КМУ № 501) та зміни правил призначення на посаду директора цієї установи, позивач не ініціював внесення до нього змін чи його переоформлення. Крім того, позивачу було відомо про строковий характер укладеного контракту, відтак і про наслідки закінчення строку його дії.

Звертає увагу суду, що саме дії та бездіяльність позивача як директора ПЗ «Розточчя» призвело до процесуальної невизначеності та статусу позивача. В позовній заяві не міститься вимога щодо зобов`язання звільнення позивача та винесення відповідного наказу.

Щодо зазначення у додаткових поясненнях, а саме правових підстав стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, МОН звертає увагу суду на наступне.

Позивач з моменту закінчення строкового контракту, укладеного із Національним лісотехнічним університетом України, не був призначений на дану посаду новим суб`єктом призначення відповідно до Порядку № 777, отже міг бути лише виконувачем обов`язків директора, а тому його позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України «Про оголошення конкурсного відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» №488-к від 03.12.2021 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Крім того, враховуючи висновки суду про відсутність підстав для визнання протиправним і скасування наказу Міністерства освіти і науки України «Про оголошення конкурсного відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» № 488-к від 03.12.2021, вимоги про визнання протиправним та скасування Протоколу Комісії з проведення відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» від 23.12.2021 задоволенню також не підлягали, оскільки такі є похідними від первинних позовних вимог.

Тривале виконання позивачем обов`язків керівника (директора) Заповідника після того, як закінчився строк дії контракту № 3 від 1 грудня 2010 року, не могло надати цьому контракту безстрокового характеру, тому що це суперечило б статті 9 Закону № 848-VIII.

Керівник такої установи як Заповідник не міг обиратися і призначатися безстроково, відповідно контракт з цим керівником, строк дії якого закінчився, але виконання обов`язків за яким фактично продовжувалося, не може вважатися укладеним на невизначений строк на підставі частини першої статті 391 КЗпП України.

Разом з тим, як виплаває з тексту позовної заяви так із позовних вимог, позивач отримував заробітну плату до призначення директора Заповідника в установленому порядку.

Вважає, що позовна вимога щодо стягнення середньої заробітної плати є безпідставною, оскільки за відпрацьований час позивач отримав заробітну плату в повному обсязі до призначення директора Заповідника в установленому порядку згідно з чинного законодавства України.

Що стосується виплати за час вимушеного прогулу, МОН наголошує, що відповідно до рішення судів у справі справа № 380/4112/22 не було встановлено факту незаконності проведення конкурсу на заміщення керівної посади директора ПЗ Розточчя, зокрема з огляду на те, що позивач участі у конкурсі не брав, чим визнав не бажання узаконити свій статус на посаді директора Заповідника, а тому вищезазначена позовна вимога не підлягає задоволенню. Просить відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 викладені позовні вимоги підтримав та додатково пояснив що з 01.12.2010 по 16,02.2022 він працював на посаді директора Природного заповідника «Розточчя». Протягом цього часу він надавав звіти в МОН як директор ПЗ «Розточчя». МОН йому як директору ПЗ «Розточчя» затверджувало кошториси, та штатні розписи. По лютий 2022 року він значився в Єдиному реєстрі юридичних осіб як директор ПЗ «Розточчя». Про своє звільнення дізнався тоді, коли казначейська служба повернула платіжки, і повідомила його, що він не являється керівником ПЗ «Розточчя». Наказу про звільнення його з посади директора ПЗ «Розточчя» не має. Просить позовні вимоги задовольнити поновити його на посаді директора Природного заповідника «Розточчя», якщо суд дійде висновку, що його усунули з посади незаконно. Стягнути з Природного заповідника «Розточчя» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 15.02.2022 по час ухвалення судового рішення, в розмірі 609449,26гривень, та стягнути солідарно з відповідачів на його користь витрати за надання правової допомоги в розмірі 50 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Михалевський Ю.Р. підтримав викладене в заявлених позовних вимогах, та додатково пояснив, що представником відповідача в судовому засіданні було заявлено про те, що МОН України начебто з моменту переходу ПЗ «Розточчя» у підпорядкування МОН України у 2011 році і до 2022 року не знала про те, що ОСОБА_1 виконує обов`язки директора ПЗ «Розточчя» на підставі Контракту №3 від 01.12.2010. Однак, вказані доводи суперечать дійсним обставинам справи.

Зокрема, 06.02.2020 МОН України доручило розгляд запиту на публічну інформацію ОСОБА_8

10.02.2020року директором ПЗ «Розточчя» до МОН України було подано копії запитуваних МОН України документів.

12.02.2020 директором ПЗ «Розточчя» до МОН України було подано пояснювальну записку, з якої вбачається, що ОСОБА_1 призначений на посаду директора заповідника, згідно укладеного контракту від 01.12.2010 р. до 01.12.2015 з НЛТУ України.Тобто, МОН України не могло не знати, що ОСОБА_1 виконував обов`язки директора ПЗ «Розточчя» на підставі Контракту №3 від 01.12.2010. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Поновити позивача на посаді директора Природного заповідника «Розточчя. Стягнути з Природного заповідника «Розточчя» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 15.02.2022 по час ухвалення судового рішення, в розмірі 609449,26гривень. Стягнути солідарно з відповідачів на користь позивач витрати за надання правової допомоги в розмірі 50 000 грн.,які підтверджуються доказами долученими до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник відповідача Міністерства освіти і науки України Остапенко Ю.О. щодо задоволення позовних вимог заперечила, з підстав викладених у відзиві та додаткових поясненнях. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю, оскільки МОН не перебувало у трудових відносинах з позивачем,а тому не має процесуального права виносити наказ про його звільнення, також не має в розпорядженні контракту № 3 від 01.12.2010; трудової книжки; заяви позивача (про продовження контракту, та про зміну сторін в контракті (додаткова угода), про призначення на посаду директора Природного заповідника «Розточчя»).Після зміни підпорядкування Заповідника у 2011році та зміни призначення на посаду директора (Постанова КМУ №501позивач не ініціював щодо внесення до нього змін чи його переоформлення на цій посаді.Позивачу було відомо про строковий договір на цій посаді, а відтак, і про закінчення строку його дії.Крім цього, слід звернути увагу що у позовній заяві не містяться вимоги щодо зобов`язання звільнити позивача із займаної посади та винести відповідний наказ.

В судовому засіданні представники відповідача ПЗ «Розточчя» Скольський І.М. та Шутяк С.В. позовні вимоги заперечили з підстав викладених у відзиві та додаткових письмових поясненнях. Крім цього пояснили, що відповідно записів які містяться у належно завіреній 14.07.2022(згідно з оригіналом) копії трудової книжки долученої представником позивача до матеріалів справи позивача з 2009року переведено з посади проректора з адміністративно-господарськоїт роботи на посаду директора ПЗ «Розточчя» відповідно до наказу Національного лісотехнічного університету України №Н-84 від 23.11.2009 за строковим трудовим договором.Кандидатура на посаду керівника ПЗ «Розточчя», його оклад з моменту заснування ПЗ «Розточчя» залежав від МОН, що й вказується в постанові Ради Міністрів УРСР№403 від 05.10.1984. У положенні про природний ПЗ «Розточчя»,вказується,що адміністрацію заповідника очолює дирктор,який призначається на посаду та звільняється з посади у встановленому порядку МОН молоді та спорту за погодженням з Мінприроди відповідно до законодавства, відтак ПЗ «Розточчя»,не є належним відповідачем у справі,оскільки не має повноважень для прийняття на роботу директора,такою компетенцією було наділено Міністерства. Позивач участі у конкурсі не брав, так як вважав що не відповідає чинним критеріям щодо займаної посади.У разі звільнення без законних підстав або незаконного переведення на іншу роботу, працівник може бути поновлений, проте, позивача не було звільнено чи переведено, як і не було неправильності формулювання його звільнення. Також, позивач не зазначає у позові проте, що були в нього проблеми із працевлаштуванням Позивач використовує право з метою усунення конкуренції, що заборонено ст.ст.13,14ЦКУкраїни.Будучи директором ПЗ «Розточчя» позивач був відповідальним за дотримання трудового законодавства.Проте ним не вчинялись дії свідомо для приведення у відповідність законодавства. Позивач знав що може бути необраний на посаду директора ПЗ «Розточчя», оскільки не мав наукового ступеня не нижче кандидата наук або доктора філософії. Те що відсутні записи в трудовій книжці позивача про виконання обов`язків директора ПЗ «Розточчя» після спливу строкового трудового договору ,є виною позивача так як він виконуючи обов`язки керівника установи не дотримувався трудового законодавства. Також слід зазначити що копію трудової кники долучив представник позивача разом із позовною заявою 14.07.2022, засвідчивши підписом та проставивши відмітку з оригіналом згідно, тобто оригінал трудової книжки є в позивача, а не в ПЗ «Розточчя». Будучи керівником ПЗ «Розточчя» позивач не вжив заходів щоб оформити свої правовідносини як керівника. Міністерство освіти також не могло звільнити ОСОБА_1 , оскільки, він не надав відповідних документів після закінчення контракту. Просять в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20.07.2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом осіб.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини, на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, слід прийти до наступного.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1,2 ст.5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частини другої статті 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів, відповідно до суспільних потреб.

У статті 24 Основного Закону закріплене положення про те, що всі громадяни мають рівні права і свободи та є рівними перед законом.

Частина друга статті 24 Конституції України, а також стаття 2 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України) проголошують, що всі громадяни рівні у трудових правах незалежно від походження, кольору шкіри, соціального чи майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин.

Згідно із статтею 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема - вільний вибір виду діяльності.

Закріпивши гарантії права на працю, законодавство України про працю встановлює порядок прийому на роботу, порядок переведення, вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника (або уповноваженого ним органу) тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII, управління природними заповідниками, біосферними заповідниками, національними природними парками, ботанічними садами, дендрологічними та зоологічними парками загальнодержавного значення, а також регіональними ландшафтними парками здійснюється їх спеціальними адміністраціями. Спеціальні адміністрації очолюють керівники, які мають екологічну, біологічну або географічну освіту та які призначаються за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а на території Автономної Республіки Крим - також з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ректора Національного лісотехнічного університету України №Н-84 від 23.11.2009 проректора з адміністративно-господарської роботи університету позивача ОСОБА_1 було переведено на посаду директора Природного заповідник "Розточчя" за строковим трудовим договором з 01.12.2009 по 30.11.2010 з посадовим окладом 1984 грн на місяць, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці ОСОБА_1 за № 18, що також підтверджується копією трудової книжки наявної в матеріалах справи.

01.12.2010 між Національним лісотехнічним університетом України та позивачем ОСОБА_1 було укладено контракт №3, відповідно до умов якого ОСОБА_1 призначено на посаду директора природного заповідника "Розточчя", на строк з 01.12.2010 по 01.12.2015.

Згідно пункту 32 вказаного контракту підставою для припинення дії контракту,є: закінчення терміну його дії; угода сторін (пункт 1 статті 36 КЗпП України); ініціатива роботодавця до закінчення терміну дії контракту на підставі статтей 40,41 КЗпП України, а також невиконання працівником умов, передбачених цим контрактом; інаціатива працівника до закінчення терміну дії контракту на підставі статтей 39 КЗпП України, а також невиконання роботодавцем умов, передбачених цим контрактом.

Запис в трудовій книжці позивача про укладення вищевказаного Контракту, та винесення наказу про призначення його на посаду директора природного заповідника "Розточчя", відомості відсутні.

На момент укладення Контракту із позивачем Природний заповідник «Розточчя» перебував у підпорядкованості Національного лісотехнічного університету України відповідно до Положення про природний заповідник «Розточчя», затвердженого Міністром охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки України від 26.02.1999.

01.12.2011 Міністерством екології та природних ресурсів України було винесено наказ №501«Про затвердження Положення про природний заповідник «Розточчя» у новій редакції. Відповідно до вказаного Положення Природний заповідник «Розточчя» перейшов у підпорядкування Міністерства освіти і науки України.

На підставі службової записки заступника Міністра з питань Європейської інтеграції Шкуратова О. від 22.11.2021 № 1/50-вн-21 скерованої т.в.о. Міністра освіти і науки України Вітренку А. внесено пропозиції щодо доручення департаменту кадрового забезпечення оголосити конкурс на заміщення посади керівника природного заповідника "Розточчя", з посиланням на те, що кандидат на заміщення посади керівника зазначеної установи повинен мати науковий ступінь не нижче кандидата наук або доктора філософії.

До 2011 року природний заповідник "Розточчя" був структурним підрозділом Державного вищого навчального закладу "Національний лісотехнічний університет України". Право першого підпису на всіх документах, зокрема фінансових, в органах Казначейства з 2011 року оформлено на ОСОБА_9 , якого МОН не призначало на посаду Заповідника.

З Аудиторського звіту планового внутрішнього аудиту (аудиту відповідності та фінансового аудиту) природнього заповідника «Розточчя» за період діяльності з 1 січня 2019 року по 1 вересня 2021 року, у висновку якого зазначено, що з 2011 року і дотепер Заповідник має статус самостійної юридичної особи і відповідно до пункту 1.4 Положення про природний заповідник «Розточчя», затвердженого наказом Міністра екології та природніх ресурсів України від 2 грудня 2011 року № 501 (далі - Положення № 501), підпорядкований МОН України.

03.12.2021 Міністерством освіти та науки України було винесено наказ №488-к "Про оголошення конкурсного відбору керівника Природного заповідника "Розточчя" оголошення конкурсного відбору на заміщення посади директора Природного заповідника "Розточчя".

23.12.2021 на засіданні комісії з конкурсного відбору керівника Природного заповідника "Розточчя,оформленого протоколом , визначено переможця доцента кафедри лісових культур і лісової селекції Національного лісотехнічного університету України.

Наказом Міністерства освіти та науки України "Про призначення директора Природного заповідника "Розточчя" №34-к від 11.02.2022 призначено Данчука Олега Тадейовича, кандидата сільськогосподарських наук, доцента, директором Природного заповідника "Розточчя" строком на п"ять років з 14 лютого 2022 року по 13 лютого 2027року як обраного за конкурсом на умовах, викладених в контракті. Підстава: протокол засідання комісії з проведення конкурсного відбору керівника Природного заповідника "Розточчя" від 23.12.2021, довідка про результати спеціальної перевірки від 01.02.2022 №117/6-4, контракт від 11 лютого 2022 №1-21.

11 лютого 2022 року Міністерством освіти і науки України в особі Міністра освіти у науки України Шкарлета Сергія Миколайовича укладено з Данчуком Олегом Тадейовичем Контракт №1-21.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022року в адміністративній справі №380/4112/22 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - природний заповідник «Розточчя» про визнання протиправним та скасування наказу та протоколу, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - природний заповідник «Розточчя»,про визнання протиправним та скасування наказу та протоколу відмовлено. Дане рішення було оскаржено в апеляційному та касаційному порядку. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2022року таке залишено без змін. Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 липня 2023року Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2022року у справі №380/4112/22 залишено без змін.

Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За частинами першою, другою статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

За текстом частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: 2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; .

За частинами четвертою, п`ятою статті 36 КЗпП України зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору.

У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Відповідно д частини першої, другої статті 391 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

Зважаючи на приписи частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, який укладається у визначених законом випадках. Ще однією особливістю цього трудового договору є те, що він завжди укладається на певний строк.

Зазначене дає підстави констатувати, що до укладення контракту й правовідносин, які виникають у зв`язку з цим, застосовні положення частини другої статті 23 КЗпП України, яка згадується в частині другій статті 391 КЗпП України як виключення з-під дії останньої.

Уже згадувалося, що контракт укладається у випадках, визначених законом. На дату укладення контракту № 3 від 1 грудня 2010 року і протягом його дії був чинний Закон № 1977-XII. З 16 січня 2016 року набрав чинності Закон № 848-VIII, на статтю 9 якого, серед іншого, покликається відповідач у спірному наказі. Природний заповідник «Розточчя» у значенні пункту 16 частини першої статті 1, частини першої статті 8 Закону № 848-VIII, а також пункту 1.2 Положення № 501 має статус державної наукової установи.

Зважаючи на правовий статус природного заповідника «Розточчя» і нормативне регулювання, яким має керуватися у своїй діяльності як Заповідник, так і відповідач як орган його управління призначення на посаду керівника цієї установи здійснюється на конкурсних засадах і передбачає укладення (за наслідками конкурсу) контракту, який не може набути безстрокової форми трудового договору з настанням умов, передбачених частиною першою статті 391 КЗпП України. Суд звертає увагу, що Закон № 848-VIII обмежує строки перебування на посаді керівника наукової установи, що поряд з наведеним вище тільки підтверджує висловлену позицію щодо (не)застосовності частини першої статті 391 КЗпП України.

Суд зазначає, що тривале виконання позивачем обов`язків керівника (директора) Заповідника після того, як закінчився строк дії контракту № 3 від 1 грудня 2010 року, не могло надати цьому контракту безстрокового характеру, тому що це суперечило б статті 9 Закону № 848-VIII.Керівник такої установи як Заповідник не міг обиратися і призначатися безстроково, відповідно контракт з цим керівником, строк дії якого закінчився, але виконання обов`язків за яким фактично продовжувалося, не може вважатися укладеним на невизначений строк на підставі частини першої статті 391 КЗпП України.

Суд не може оцінювати дії МОН України (в управлінні якого з 2011 року перебуває Заповідник) у ситуації, яка виникла у зв`язку із закінченням (п`ятирічного) строку дії контракту № 3 від 1 грудня 2010 року і тривалим фактичним виконанням позивачем обов`язків директора Заповідника особою (позивачем), яку МОН України на цю посаду не призначало. Ці дії/поведінка відповідача (їх мотиви, причини) щодо наукової установи, яка перебуває в його управлінні, не охоплювалася предметом доказування, визначеного позовними вимогами.

Невизначена ситуація, в якій опинився позивач після закінчення п`ятирічного строку дії укладеного з ним контракту, не створювала і не могла створити умов, які б у своїй сукупності дали підстави (чи «легітимні очікування») формалізувати трудові відносини позивач із МОН України в той спосіб, який передбачений у частині першій статті 391 КЗпП України.

Так, з довідки №7 від 28.01.2022 вбачається, що позивачу, як директору ПЗ «Розточчя», за період з 01.12.2015 по 28.01.2022 виплачувалась заробітна плата, визначена штатним розписом Природнього заповідника «Розточчя», затвердженого Міністерством освіти і науки України за відповідний рік.

Із штатних розписів Природного заповідника «Розточчя» за 2015, 2016, 2017, 2021 роки, вбачається, що такі були складені і підписані адміністрацією ПЗ «Розточчя», в тому числі, позивачем як директором. Вказані штатні розписи були затверджені заступниками Міністра освіти і науки України.

Згідно виписки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування від 01.02.2022, наданих Пенсійним фондом України щодо позивача, страхові внески з 2009 року сплачувались Природним заповідником «Розточчя».

Відповідно до податкових декларацій про його майновий стан і доходи за 2016 - 2021 роки, в графах «Місце роботи або проходження служби (або місце майбутньої роботи чи проходження служби для кандидатів)» вказано: «Природний заповідник Розточчя», а в графі «Займана посада (або посада, на яку претендуєте як кандидат)» зазначено: «Директор».

Із кошторисів Природного заповідника «Розточчя» на 2019, 2020 та 2021 роки вбачається, що такі були складені і підписані адміністрацією ПЗ «Розточчя», в тому числі, ним як директором. Вказані кошториси були затверджені заступниками Міністра освіти і науки України.

З обсягу встановлених в цій справі обставин відомо, що позивач фактично виконував обов`язки директора Заповідника і мав право підпису на всіх документах, зокрема фінансових. Але навіть виконання обов`язків за цією посадою, зокрема й тоді, коли ці відносини офіційно не були оформлені, могло бути тільки тимчасовим, доки уповноважений орган управління не призначить у встановленому порядку директора цієї установи. Це означає також, що за описаної ситуації згадана посада не могла вважатися невакантною, як у цьому переконує представник позивача, й тому не існувало перепон для того, щоб МОН України як орган управління Заповідником оголосило конкурсний відбір на посаду його директора.

Після зміни підпорядкування Заповідника у 2011 році (відповідно до Постанови КМУ № 501) та зміни правил призначення на посаду директора цієї установи, позивач не ініціював внесення до нього змін чи його переоформлення. Крім цього, позивачу було відомо про строковий характер укладеного контракту, відтак і про наслідки закінчення строку його дії.

Будучи керівником ПЗ «Розточчя» позивач не вжив заходів щоб оформити свої правовідносини як керівника.

Отже,позивач як керівник (директор) Заповідника не міг обіймати цю посаду на безстрокових засадах, а строк контракту з позивачем, який фактично виконував ці обов`язки, завершився, то спірним рішенням відповідач не порушив прав позивача й не позбавив його таким чином займаної посади, а лише реалізував свої повноваження як орган, якому підпорядкований природний заповідник «Розточчя».

На оголошений 03.12.2021 Міністерством освіти та науки України на оголошений конкурсний відбір на заміщення посади директора Природного заповідника "Розточчя", позивач документів не подавав, відтак, суд приходить до висновку що вимоги про поновлення позивача на посаді директора Природного заповідника "Розточчя" є безпідставними, оскільки,відсутні правові підстави для задоволення позову про поновлення на роботі.

Також суд зазначає, що представник позивача, у своїх поясненнях покликався нате, що відповідачами не було винесено наказу про звільнення позивача із займаної посади, та не внесено відповідних записів про його звільнення у трудову книжку, однак це не є позовною вимогою тому суд не може її розглядати.

Щодо правових підстав стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, то слід прийти до наступного.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 12 липня 2023 року у справі № 380/4112/22,контракт № 3 від 01.12.2010 припинив свою дію 01.12.2015 у зв`язку із закінченням терміну його дії та не може вважатися продовженим, оскільки змінився суб`єкт призначення на посаду директора природного заповідника «Розточчя» та порядок призначення на посаду. Позивач з моменту закінчення строкового контракту, укладеного із Національним лісотехнічним університетом України, не був призначений на дану посаду новим суб`єктом призначення відповідно до Порядку № 777, отже міг бути лише виконувачем обов`язків директора, а тому його позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України «Про оголошення конкурсного відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» № 488-к від 03.12.2021 є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для визнання протиправним і скасування наказу Міністерства освіти і науки України «Про оголошення конкурсного відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» № 488-к від 03.12.2021, вимоги про визнання протиправним та скасування Протоколу Комісії з проведення відбору керівника Природного заповідника «Розточчя» від 23.12.2021 задоволенню також не підлягали, оскільки такі є похідними від первинних позовних вимог.

Верховний Суд зазначив, що у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця (наведена позиція викладена в пунктах 67, 69, 70, 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц).

Тривале виконання позивачем обов`язків керівника (директора Заповідника після того, як закінчився строк дії контракту №3 від 01 грудня 2010 року, не могло надати цьому контракту безстрокового характеру, тому що це суперечило б статті 9 Закону № 848-VIII.

Позивач працював на вищевказаній посаді та отримував заробітну плату до 14.02.2022, тобто до призначення директора Заповідника в установленому порядку. Позивач участі у конкурсі не брав, чим визнав своє не бажання узаконити свій статус на посаді директора Заповідника "Розточчя".

Суд звертає увагу, що керівник такої установи як Заповідник не міг обиратися і призначатися безстроково, відповідно контракт з цим керівником, строк дії якого закінчився, але виконання обов`язків за яким фактично продовжувалося, не може вважатись укладеним на невизначений строк на підставі ч.1 ст.39-1 КЗпП України, відтак, позовні вимоги щодо поновлення позивача на посаді директора Заповідника "Розточчя", є безпідставними, а тому задоволенню не підлягать, оскільки, Контракт №3 укладений між позивачем та Національним Лісотехнічним університетом, був укладений строком на п`ять років в період з 01.12.2010 та закінчив свою дію 01.12.2015, враховуючи вищенаведене право позивача жодним чином не було порушено.

Що стосується позовних вимог про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то такі вимоги є похідними від вимог про поновлення на роботі, враховуючи те, що позивачу відмовлено в поновленні на посаду директора Заповідника "Розточчя", позовні вимоги про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу також задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Природного заповідника «Розточчя», Міністерства освіти і науки України про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з15.02.2022 слід залишити без задоволення.

Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, підстави стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10,258, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Природного заповідника «Розточчя», Міністерства освіти і науки України про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https:/tk.lv.соurt.gоv.ua.

Повний текст рішення виготовлений 19 травня 2025року

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1

проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Природний заповідник «Розточчя»

юридична адреса: 81070, смт.Івано-Франкове вул.Січових Стрільців, 7

Яворівського району Львівської області.

Відповідач: Міністерства освіти і науки України

юридична адреса: 01135, м.Київ проспект Перемоги, 10

Суддя: Швед Н.П.