Справа № 645/103/25
Провадження № 2/645/880/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 травня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді- Феленко Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Товстої Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» про стягнення некомпенсованої частини збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (франшизи) та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мудраченко І.В., звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 некомпенсовану частину збитків, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (франшизи) у розмірі 3200,00 грн., та моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн., а також понесені судові витрати.

В обґрунтування позову вказує, що 20.09.2024 о 17.20 год ОСОБА_2 керувала автомобілем марки «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 по Салтівському шосе, 120 км в м. Харкові, та в порушення п. 13.1 ПДР України не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Citroen c-elysee», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 у справі 645/5760/24 відповідача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Відповідальність відповідача застрахована в ПАТ «Страхова компанія УСГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-220697089 від 02.05.2024. За випадком, що мав місце 20.09.2024 ПАТ «Страхова компанія УСГ» оцінила завдану матеріальну шкоду транспортному засобу позивача у сумі 12822,14 грн.

Позивач погодився із розміром страхового відшкодування у розмірі 9622,14 грн. відповідно до протоколу узгодження про розмір страхового відшкодування.

Оскільки відповідач винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.07.2024, але не відшкодувала суму франшизи, встановлену полісом обов`язкового страхування № ЕР-220697089 від 02.05.2024, розмір якої складає 3200,00 грн., позивач просить стягнути з неї вказану суму.

Також позивач просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду, яку оцінює у 20000,00 грн. В обґрунтування даної вимоги позивач зазначає, що психологічне напруження, розчарування та незручності, які виникли внаслідок ДТП, супроводжують позивача постійно. Це призвело до душевних страждань, стану постійного стресу та напруження, порушення звичних, комфортних умов проживання позивача та членів його сім`ї, що спричиняє не лише моральну шкоду, а й змушує звертатись до суду із позовом за захистом своїх порушених прав, що потребує не лише додаткових матеріальних витрат, а й витрат часу та емоційних затрат, що негативно впливає на загальний стан здоров`я.

Ухвалою суду від 13.01.2025 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. Надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, 14.05.2025 через систему «Електронний суд» надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У поданій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманих судом згідно з вимогами ч. 6ст. 187 ЦПК України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки в кабінет користувача в системі «Електронний суд».

За правилами п. 2, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., Постанова набрала законної сили 26.11.2024.

Як вбачається з вищевказаної постанови, ОСОБА_2 , 20.09.2024 о 17 год.20 хв., керуючи автомобілем марки «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1 , по Салтівському шосе, 120 км. в м. Харкові, на порушення п. 13.1 ПДР України, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного інтервалу, в наслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Citroen c-elysee», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «Citroen c-elysee», державний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу.

Згідно протоколу-узгодження про розмір страхового відшкодування (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-220697089 від 02.05.2024) між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та потерпілою особою ОСОБА_1 узгоджено розмір суми страхового відшкодування, що дорівнює 9622,14 грн. (за вирахуванням франшизи відповідно із Полісом ОСПЦВ у розмірі 3200,00 грн).

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписом ч.1 ст. 13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 13та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правилами п. 8 ч. 2ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз`яснень, які викладені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

За правилами ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вже було зазначено вище, постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.11.2024 по справі №645/5760/24 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду 26.11.2024 набрала законної сили.

Відповідно до п. 69, 77 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством.

За правилами ст. 979, 980 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів.

Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування).

Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі з дотриманням вимог до письмової форми правочину, встановлених цим Кодексом.

Факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим полісом (сертифікатом).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), чинним на час виникнення спору, та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується (ст. 12 Закону № 1961-IV).

Відповідно до ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону № 1961-IV).

У пункті 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 36 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Виходячи з наведеного вище, ПАТ «Страхова компанія УСГ», як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з дотриманням вимог законодавства здійснило виплату страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності та з урахуванням розміру франшизи.

Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, у позивача виникло право на відшкодування франшизи в розмірі 3200,00 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн, суд зазначає таке.

За правилами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, установлених частиною другою цієї статті.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 №4 «Про судову практику у справах про відшкодування матеріальної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині завданої моральної шкоди, позивач зазначив, що в результаті пошкодження транспортного засобу, він пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, негативними переживаннями , тривогою та емоційною напругою. Внаслідок завданих матеріальних збитків автомобілю, позивач відчуває додаткові незручності та вимушений продовжувати незвичний для себе спосіб життя.

Суд враховує, що пригода сталась внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху. Було пошкоджено транспортний засіб, який належить позивачу, внаслідок чого було внесені корективи в його життя. Було порушено звичайний спосіб життя позивача та членів його родини.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 , суд бере до уваги те, що тілесних ушкоджень чи будь-яких інших розладів здоров`я останній, внаслідок ДТП не зазнав, оскільки не керував автомобілем. Автомобіль, який належить позивачу, отримав незначні механічні ушкодження.

Суд вважає, що розумним та справедливим буде визначення до відшкодування розміру завданої моральної шкоди в сумі 5000,00 грн.. Тобто, вимога в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12,81,141, 247, 263-265,280-283 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» про стягнення некомпенсованої частини збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (франшизи) та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 некомпенсовану частину збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (франшизи) у розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.(п`ять тисяч гривень).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача адвокат Мудраченко Іван Володимирович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4846 від 26.07.2017, адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий;

Третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ», , місцезнаходження: 03038 м. Київ, вул. І. Федорова, 32А.

Повний текст рішення складено 19.05.2025.

Суддя Ю.В. Феленко