Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

15 квітня 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Вигівська В. В.,

представника позивача - Кравченко Т.А., Малишко О.А.,

третьої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Подільська районна в місті Києві державна адміністрація звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що на обліку Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації з 28 серпня 2024 року перебувають малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, адже мати ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Вимоги заяви про відібрання дітей обґрунтовані тим, що 29.08.2024 року фахівцями з соціальної роботи було здійснено соціальне відвідування сім`ї відповідачки ОСОБА_4 , під час якого було з`ясовано, що мати перебувала на сходах біля квартири разом зі старшим сином, а молодша донька віком 1,5 років залишилась вдома одна, без нагляду дорослих. Матір відмовлялась показувати дитину та перешкоджала доступу фахівців до квартири. Зважаючи на підозри щодо можливості загрози життю та здоров`ю дитини фахівці викликали наряд поліції. Лише після цього мати погодилась допустити до квартири фахівців, щоб побачити дитину та оцінити її стан.

Під час огляду було виявлено, що малолітня ОСОБА_5 перебувала вдома сама без нагляду, що створювало пряму загрозу її життю та здоров`ю, оскільки в такому віці діти потребують постійного нагляду дорослих.

Також було помічено, що розвиток дитини не відповідає віку: дитина не ходить, лише стоїть у колисці, не розмовляє, не проявляє навичок характерних для її вікової групи. Вага дитини значно нижча за норму, що може свідчити про недоїдання або серйозні проблеми зі здоров`ям. Умови проживання дітей незадовільні: мінімальний запас речей першої необхідності, яких не вистачає для повноцінного догляду за дітьми, продукти харчування в обмеженій кількості. Зі слів сусідів мати не виводить доньку на прогулянки на свіже повітря, часто залишає її вдома одну, а сама проводить час зі знайомими, вживаючи алкогольні напої та ведучи асоціальний спосіб життя.

Під час проведення обстеження умов проживання ОСОБА_4 поводила себе агресивно, висловлювалася нецензурною лексикою та погрожувала фахівцям з соціальної роботи та працівникам поліції. Крім того, на адресу служби надходила інформація з Подільського УП ГУНП в м. Києві стосовно того, що матір залишає без батьківського нагляду своїх малолітніх дітей та зловживає спиртними напоями.

Службою у справах дітей та сім' ї Подільської РДА у м. Києві державної адміністрації було направлено клопотання до виконувача обов`язків голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.08.2024 № 106/58-2563 щодо прийняття рішення про негайне відібрання дітей, на підставі якого підготовлено розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.09.2024 № 774 про відібрання дітей від матері, без позбавлення батьківських прав.

У зв`язку із встановленням фактів загрози життю та здоров`ю, проживання дітей в незадовільних санітарно-гігієнічних умовах та потреби медичного обстеження дітей, працівникам Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з інспекторами сектору ювенальної превенції Подільського УП ГУНП у місті Києві на підставі розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 02.09.2024 №774 «Про відібрання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері без позбавлення батьківських прав» дітей було відібрано та влаштовано до КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1».

На момент подачі позову до суду малолітній ОСОБА_2 , відповідно до направлення від 11.09.2024 №57-В/Т, виданого Службою у справах дітей та сім`ї Київської міської ради, перебуває у відділенні загальної соціально-психологічної реабілітації Центру соціально- психологічної реабілітації дітей №1, а малолітня ОСОБА_3 , 2023 р.н., відповідно до направлення від 11.09.2024 № 57-В/Т, виданого Службою у справах дітей та сім`ї Київської міської ради перебуває у відділенні термінового влаштування дітей Київського міського центру соціальної підтримки дітей та сімей.

У зв`язку з вищевикладеним, Подільська районна в місті Києві державна адміністрація звернулася до суду з даним позовом, у якому просить постановити рішення, яким відібрати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 у матері ОСОБА_4 , а також стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2 563,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до повноліття дітей.

В підготовчому засіданні 12.02.2025 року представник позивача повідомила суду, що малолітній ОСОБА_6 на даний час проживає з батьком - ОСОБА_1 , який виявив бажання забрати дитину на виховання у свою родину та пройшов курс «Розвиток батьківського потенціалу». На засіданні комісії було прийнято рішення про влаштування дитини на виховання в родину батька, про що представник позивача надала суду на долучення до матеріалів справи копію сертифікату про участь ОСОБА_1 у програмі «Розвиток батьківського потенціалу», копію інформаційної довідки про відвідування ним курсу навчання «Розвиток батьківського потенціалу», копію психологічного висновку щодо малолітнього ОСОБА_6 та копію Висновку органу опіки та піклування від 23.12.2024 №106-10976 про те, що орган опіки не заперечує щодо влаштування ОСОБА_6 в родину батька. У зв`язку з повідомленими обставинами, просила суд залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 як батька дитини ОСОБА_2 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.02.2025 року клопотання представника органу опіки та піклування про залучення до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи - задоволено.

В судовому засіданні 03.03.2025 року представник позивача повідомила про те, що відповідачка ОСОБА_4 жодного разу в 2025 році не відвідала малолітню ОСОБА_7 , яка перебуває в Київському міському центрі соціальної підтримки дітей та сім`ї. Щодо закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду не заперечувала.

Третя особа ОСОБА_1 в засіданні 03.03.2025 року позов підтримав. Повідомив суду, що дійсно виявив бажання забрати в свою родину ОСОБА_6 . Щодо закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду не заперечував.

03.03.2025 року суд ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті на 02 квітня 2025 року о 13:00.

В судове засідання 02.04.2025 року з`явились представник позивача та третя особа, у зв`язку з першою неявкою відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК суд ухвалив відкласти судовий розгляд на 15 квітня 2025 року о 13:00, повторити виклик відповідача, повідомити про наслідки повторної неявки.

15.04.2025 року представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

А відтак, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка по справі - ОСОБА_4 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей.

Батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 09.01.2016 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 07.09.2024р. Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Наказом №176 Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 28 серпня 2024р. малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було поставлено на облік як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

28 серпня 2024р. спеціалістами Служби у справах дітей Подільський районний у місті Києві державної адміністрації було проведено обстеження умов проживання малолітніх дітей та зафіксовано незадовільні умови проживання: мінімальний запас речей першої необхідності, яких не вистачає для повноцінного догляду за дитиною, продукти харчування в обмеженій кількості. У ході огляду було виявлено, що малолітня ОСОБА_5 перебувала вдома сама без нагляду, що створювало пряму загрозу її життю та здоров`я, оскільки в такому віці діти потребують постійного нагляду дорослих. Фізичний стан дитини не відповідає її віку: дитина не ходить, лише стоїть у колисці, не розмовляє , не проявляє навичок характерних для її вікової групи. Вага дитини значно нижча за норму, що може свідчити про недоїдання або інші серйозні проблеми зі здоров`ям.

На підставі повідомлення/інформації Подільського районного у місті Києві центру соціальних служб про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах від 29.08.2024 №106/71-520 та клопотання Служби у справах дітей та сім' ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації до виконувача обов`язків голови Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.08.2024 №106/58-2563, Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією прийняте Розпорядження №774 від 02 вересня 2024р. про відібрання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері без позбавлення батьківських прав.

У вересні 2024р. на підставі Направлення Служби у справах дітей та сім`ї м Києва №66-В/З від 09.09.2024 р. ОСОБА_2 було тимчасово влаштовано до відділення загальної соціально-психологічної реабілітації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей №1.

У вересні 2024р. на підставі Направлення Служби у справах дітей та сім`ї м Києва №57 В/Т від 11.09.2024р. ОСОБА_3 було тимчасово влаштовано до відділення термінового влаштування дітей ІНФОРМАЦІЯ_4 дітей та сімей.

Вказані обставини стали підставою для ініціювання питання про ухвалення судового рішення про відібрання дітей від матері ОСОБА_4 без позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.

Вирішуючи питання про можливість, доцільність чи необхідність відібрання дітей від матері, суд керується таким.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням («Савіни проти України», № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

У конкретній справі суд вирішує, чи наявні виняткові обставини, які свідчать про необхідність відібрання дітей, та чи відповідатиме таке відібрання інтересам дітей.

Вирішуючи поставлені питання, суд виходить з того, що основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок.

На підставі долучених до матеріалів справи доказів суд робить висновок про те, що матеріалами справи доводяться обставини, які вказують на необхідність відібрання відбирання дітей у матері - відповідачки по справі.

Вирішуючи питання про те, чи відповідатиме інтересам дітей їх відібрання від матері ОСОБА_4 суд виходить з такого. Спеціалістами Служби у справах дітей Подільської РДА у м. Києві 29 серпня 2024р. проведено обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_4 . За результатами соціального відвідування встановлено, що умови проживання є незадовільними: при огляді виявлено мінімальний запас речей першої необхідності, яких не вистачає для повноцінного догляду за дитиною. З їжі в наявності була лише одна баночка пюре та два неповні пакети дитячої суміші. У старшого сина, який також потребує харчування, було лише пів тарілки супу. Основні продукти харчування у квартирі були відсутні. Малолітня ОСОБА_7 перебувала вдома сама без нагляду, що створювало пряму загрозу її життю та здоров`ю, оскільки діти в такому віці потребують постійного нагляду. Фізичний стан дитини не відповідає її віку: дитина не ходить лише стоїть в колисці, не розмовляє, не проявляє навичок, характерних для її вікової групи. Вага дитини нижча за норму, що може свідчити про недоїдання або інші серйозні проблеми зі здоров`ям. Зі слів сусідів ОСОБА_4 вживає алкогольні напої та веде асоціальний спосіб життя.

13.12.2024 року психологом ОСОБА_9 складено психологічний висновок щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який свідчить про те, що відібрання дітей від матері - відповідачки по справі відповідатиме інтересам дітей. З розповідей ОСОБА_6 встановлено, що матір вживала алкоголь та залишала його вдома на одинці з малолітньою сестрою ОСОБА_7 2023 року народження. Хлопчик виявив бажання проживати з батьком, з яким у нього налагоджується емоційний зв`язок та формується позитивне спілкування.

23.12.2024 року на підставі звернення батька малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про влаштування дитини в його родину, Комісією було прийнято рішення про влаштування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виховання в родину батька, про що надано висновок органу опіки та піклування Подільської РДА у м. Києві №106-10976.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Зважаючи на те, що в судовому засіданні знайшли свого доведення ті обставини, що відповідачка вживає алкоголь та часто залишає дітей вдома наодинці, своєю поведінкою ставить під загрозу їхнє життя та здоров`я, а також враховуючи ті обставини, що малолітній ОСОБА_6 виявив бажання проживати з батьком, суд вважає за необхідне відібрати малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення її батьківських прав.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що на підставі Висновку органу опіки та піклування Подільської РДА у м. Києві №106-10976.від 23.12.2024 ОСОБА_2 передано на виховання в родину батька (а.с. 53). Відтак, з відповідачки підлягають стягненню аліменти на 2 дітей за період з дня пред`явлення позову до дня передачі сина на виховання третій особі. Після 23.12.2024 з відповідачки підлягають стягненню аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В разі, якщо батько дитини, з яким проживає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матиме бажання отримати аліменти від матері сина - ОСОБА_4 , він не позбавлений права самостійно звернутися до суду з позовом (заявою про видачу судового наказу) про стягнення аліментів з ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судовий збір у справі складає 2422,40 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання - задовольнити частково.

Відібрати малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення її батьківських прав.

Передати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під тимчасову опіку Органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ), на користь органу (особи, установи, під опікою якого перебувають діти) аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2563 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, за період з 11.11.2024 по 23.12.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ), на користь органу (особи, установи, під опікою/піклуванням якого перебуватиме дитина) аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.12.2024 до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В решті вимог позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. В. Войтенко