Справа № 739/470/25
Провадження № 2/745/158/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Смаль І.А.

за участі секретаря Шуляр І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в с-щі Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Понорницької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з надрівними будівлями в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з вказаним позовом до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлому. Позов мотивований тим, що вона є спадкоємцем майна померлого, в тому числі і на спірний житловий будинок з господарськими будівлями. Нотаріус відмовив йому у видачі спідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Ухвалою від 13.03.2025 судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області справу передано за підсудністю до Коропського районного суду Чернігівської області.

Ухвалою від 08.04.2025 судді Коропського районного суду Чернігівської області справу передано за підсудністю до Сосницького районного суду Чернігівської області.

Ухвалою від 05.05.2025 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача Понорницької селищної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позову.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до ст.200 ЦПК України, в порядку визначеному ст.206 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 21.12.2021 року).

З свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 11.12.1982, свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 .

З заповіту посвідченого старостою Авдіївського старостинського округу №1 Понорницької селищної ради від 26.11.2021, зареєстрований в реєстрі за № 52, ОСОБА_2 все своє майно заповів ОСОБА_1 .

З довідки Авдіївського старостинського округу Понорницької селищної ради від 27.02.2025 № 421 вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , був побудований ОСОБА_2 .

З довідки Понорницької селищної ради від 27.01.2022 № 34 вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним, на день його смерті, були зареєстровані але не проживали, син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Богуславською Л.П. заведена спадкова справа № 12/2022. Єдиним спадкоємцем майна померлого є ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом. Інші спадкоємеці відсутні.

Із звіту про оцінку майна від 20.12.2024 № 050/12/024 вбачається, що вартість житлового будинку (рік забудови 1981) за адресою АДРЕСА_1 становить 64240,00 грн.

За таких обставин суд вбачає достатньо підстав вважати, що домоволодіння належало померлому ОСОБА_4 , а позивач є спадкоємцем майна померлого за заповітом.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехідправ та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що будівництво будинку було завершено до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов"язову державну реєстрацію нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 в звязку з неподанням правовстановлюючих документів на будинок.

Отже позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що спірний житловий будинок дійсно належав померлому, а позивач є спадкоємцем майна померлого в силу ст. 1235 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати право власності на спірне спадкове майно за спадкоємцем ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст. 328, 1216-1218, 1235, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасовим положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445,ст.100 ЦК УРСР 1963 року, та ст.12, 13, 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 (житловий будинок, А-1, веранда а-1, веранда а1-1, сарай Б-1, погрібник В-1, погріб В, огорожа 1) (рік забудови об`єктів 1981-1987) вартістю 64240,00 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - Понорницька селищна рада, 16220, вул.Довженка 18 с-ще Понорниця Новгород-Сіверського району Чернігівської області, .

Суддя І.А.Смаль