Справа № 544/627/25
пров. № 2-о/544/83/2025
Номер рядка звіту 17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 травня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин по вул. Соборна, 41, цивільну справу за заявою адвоката Ковтуна Миколи Васильовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2025 року до Пирятинського районного суду Полтавської області звернувся адвокат Ковтун Микола Васильович, що діє в інтересах ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту батьківства. Свою заяву мотивував тим, що заявник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_8 , що зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області (актовий запис №7 від 05.08.2024). Відомості про батька в свідоцтві про народження зазначено в порядку ч. 1 ст. 135 СК України. 06 грудня 2024 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали шлюб та мали намір подати спільну заяву про визнання батьківства ОСОБА_7 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , проте ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. Просила встановити факт батьківства ОСОБА_7 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Харківці Пирятинського району Полтавської області, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_8 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 05.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Відповідно до ухвали суду від 01 квітня 2025 року залучено ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до участі у справі у якості заінтересованих осіб.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Ковтун М.В. підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні надала свої пояснення по суті справи. Зазначила, що є матір`ю померлого ОСОБА_7 , підтвердила факт проживання однією сім`єю заявника з її сином. Пояснила, що син та заявниця проживали разом без реєстрації шлюбу, у 2014 році у них народилася донька ОСОБА_9 . Син він не мав сумнівів щодо того, що він є її батьком. З перших днів дитина проживала разом з батьком та заявником, відносини були нормальні. ОСОБА_8 називала його батьком. Син за життя опікувався нею, виховував та матеріально забезпечував. Проти задоволення заяви не заперечувала.

Заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Харківецькою сільською радою Пирятинського району Полтавської області та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України щодо актового запису про народження №5 від 06.08.2014 ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Полтавська область, Пирятинський район, с. Харківці, мати: ОСОБА_10 , батько: ОСОБА_11 (а.с.10, 11). Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.11 зворотній бік).

Згідно довідки Харківецького старостинського округу від 27.01.2024 №15.17.-12/П25 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали в с. Харківці Лубенського району Полтавської області з 2009 року у цивільному шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася донька ОСОБА_12 , яка також увесь час проживала з ними (а.с.14).

06 грудня 2024 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали шлюб (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.01.2025, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис №18) (а.с.13).

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 повідомив, що ОСОБА_7 є його рідним батьком. В останнього із заявником народилася донька ОСОБА_8 , яка проживала з ними з самого народження. ОСОБА_7 увесь час із дочкою спілкувався, займався її вихованням.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , знайома сім?ї ОСОБА_7 та ОСОБА_1 підтвердила ті обставини, що дружина ОСОБА_7 померла. Він та ОСОБА_10 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина у його будинку в с. Харківці Пирятинського району, вели спільне господарство. У 2014 році у них народилася донька ОСОБА_9 . ОСОБА_1 деякий час проживала у родичів в м. Чернівці, а ОСОБА_7 часто їздив відвідував їх з донькою. Вихованню доньки ОСОБА_7 приділяв багато уваги, забезпечував її матеріально.

Згідно ст. ст. 121, 125 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них.

У випадку коли мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Відповідно до положень ст. ст. 128, 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 у справі № 641/9147/15, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 562/1155/18.

Таким чином, надаючи оцінку поясненням представника заявника, заінтересованих осіб, свідків та зібраним по справі письмовим доказам (у тому числі світлинам із сімейного фотоархіву (а.с.15-18), суд приходить до висновку що належними та допустимими доказами доведено факт батьківства ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, суд зауважує, що встановлення факту батьківства буде сприяти якнайкращим інтересам малолітньої дитини.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II вищевказаних Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав про встановлення батьківства, підлягають задоволенню і вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 293, 319 ЦПК України, ст.ст. 55, 121, 125, 130, 134, 135 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Ковтуна Миколи Васильовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_7 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Харківці Пирятинського району Полтавської області, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_8 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Пирятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 7 про народження дитини - ОСОБА_8 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинений 05 червня 2014 року виконавчим комітетом Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_7 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Харківці Пирятинського району Полтавської області, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_16 », залишивши ім`я та по батькові незмінними.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О.Сайко