РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1622/25

№ 2/183/2613/25

19 травня 2025 року м.Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 14000,00 грн та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.06.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (credos.com,ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1230-9046 (далі - «кредитний договір»), відповідно до умов якого позивач (як кредитодавець) надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 2800,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00% в день. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому станом на 14.01.2025 виникла заборгованість у розмірі 27804,00 грн. Разом з тим, застосувавши програму лояльності, позивач у цьому позові просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, а лише її частину у розмірі 14000,00 грн, яка складається з наступного: 2800,00 грн заборгованість за кредитом, 11200,00грн заборгованість за відсотками. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, просить стягнути з відповідача заборгованість у вищезазначеному договорі.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою суду сторонам встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових пояснень.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовом подав клопотання про розгляд цієї справи за його відсутності (а.с.28).

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимови та обставини, викладені у позові визнала у повному обсязі.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що 30.06.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1230-9046 продукту «Сredos», згідно з умовами якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало позичальнику кредит в сумі 2800,00 грн, строком на 300 календарних днів, що вбачається з п.п.4.1,4.12 зазначеного договору. Дата повернення (виплати) кредиту 24.04.2024 (а.с.11-14).

Відповідно до п.4.6. даного кредитного договору, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.

Згідно з пунктом 4.7, тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Згідно з пунктом 4.10, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 3,00% за кожен день користування кредитом.

Згідно з п.4.13, реальна річна процентна ставка на дату укладання цього договору складає 1139965 %.

Відповідно до п.4.14. орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 28000,00 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом.

У пункті 12 «Реквізити сторін» наданого суду примірнику договору про відкриття кредитної лінії №1230-9046 від 30.06.2023 зазначено, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля А2320).

В п.11.1 зазначено, що цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Крім того, вбачається, що 30.06.2023 відповідачкою ОСОБА_1 підписаний Паспорт споживчого кредиту, шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Позивачем надано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної процентної ставки за договором №1230-9046 від 30.06.2023, відповідно до методики НБУ, де зазначено, що чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, грн.: з 30.06.2023 по 24.04.2024 строком на 300 днів складає 28000,00 грн, проценти за користування кредитом за вказаний період складають 25200,00 грн.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 30.06.2023 відповідачеві суму кредиту у розмірі 2800,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , за допомогою системи LiqPay, що підтверджується довідкою та листом про перерахування коштів по платежам(а.с.15-16,17).

В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості. З цього ж розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем не здійснено жодного платежу на погашення кредитної заборгованості. Отже внаслідок порушення відповідачем зобов`язань щодо погашення заборгованості за кредитом, станом на 08.08.2024 утворилась заборгованість у розмірі 27804,00 грн, яка складається з наступного: 2800,00 грн заборгованість за кредитом, 25004,00 грн заборгованість за відсотками (а.с.18-19).

Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Разом з тим, позивач у позові заявив до стягнення суму заборгованості станом на 14.01.2025 у розмірі 14000,00 грн, яка складається з наступного: 2800,00 грн заборгованість за кредитом, 11 200,00 грн заборгованість за відсотками.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правовідносини у даній цивільній справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про захист прав споживачів» а також Законом України «Про електронну комерцію».

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його слід електронним підписом.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Отже, важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №674/461/16-ц (провадження №61-34764св18), від 17 січня 2022 року у справі №234/7723/20 (провадження №61-6379св21).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів ( ч.ч.1,3 ст. 207 ЦК України).

У даному випадку правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує кредитні кошти, що належним чином відповідає вимогам профільного законодавства, зокрема, ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», що відповідачем не оспорюється.

За обставинами даної справи позичальник (відповідачка) шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, отриманого від позивача, прийняла публічну пропозицію (оферту) та підписала кредитний договір (здійснила акцепт пропозиції відповідача), тобто відповідний договір вважається укладеним у відповідності до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов.

У спірному кредитному договорі вказано про обізнаність позичальнику з умовами кредитування в обсягах, визначених ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

В матеріалах справи також є Паспорт споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, з якою споживача ОСОБА_1 було ознайомлено 30.06.2023.

З огляду на наведене, суд вважає встановленим факт того, що сторони кредитного договору досягли згоди з усіх істотних умов договору перед його укладанням (сума кредиту, строк кредиту, процентна ставка по кредиту, розмір процентів за користування кредитом, річна процентна ставка, загальна вартість кредиту для позичальника з урахуванням процентної ставки та виходячи з обраних споживачем умов кредитування), позичальник ОСОБА_1 погодилася на укладення договору саме такого змісту та підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому в силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним.

У порушення умов кредитного договору позичальник ОСОБА_1 не виконала зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі.

Крім того, суд бере до уваги, що у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідачка визнала позов, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно з платіжною інструкцією (а.с.10) при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. (із застосуванням пониженої ставки судового збору за подання позовної заяви в електронній формі).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховує положення ч.1 ст.142 ЦПК України, відповідно до яких у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12,13,76-82,89,141,223,263,265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1230-9046 від 30.06.2023, яка утворилася станом на 14.01.2025 у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) грн, яка складається з наступного: 2800,00 грн заборгованість за кредитом, 11 200,00 грн заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () 50 відсотків судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією №46208 від 12.02.2025 за подання цього позову до суду, що становить 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі України, будинок 26 офіс 407;

відповідач ОСОБА_1 ; реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено і підписано 19 травня 2025 року .

Суддя Оладенко О.С.