ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про задоволення заяви про відвід головуючого у справі

14 травня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

позивачів за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву про відвід головуючого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від розгляду цивільної справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, про скасування заборгованості по аліментах подану в рамках циільної справи №381/5516/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

встановив:

У листопаді 2023 року адвокат Вітер Сергій Вікторович звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області в інтересах ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

У рамках даної справи 06 лютого 2024 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Фастівського відділу державної служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, про скасування заборгованості по аліментах.

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернуто.

Рішенням суду від 27 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення первісного позову ОСОБА_3 ..

Також, постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2024 року ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2024 року про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

16.01.2025 року згідно розпорядження в.о. керівника апарату Мартинової О.О. №2 та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, про скасування заборгованості по аліментах подану в рамках циільної справи №381/5516/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів було передано судді Осауловій Н.А..

Ухвалою суду від 17 січня 2025 року прийнято зустрічну позовну заяву про скасування заборгованості по аліментах, подану в рамках цивільної справи №381/5516/23 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів до провадження, вирішено справу розглядати в порядку загального позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11 квітня 2025 року відкладено підготовче засідання у справі, а також визнано обов`язковою явку позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судових засіданнях призначених судом.

У підготовчому засіданні на запитання головуючого чи довіряють сторони складу суду позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 неодноразово вказав, що не довіряє вказаному складу суду розглядати вказаний зустрічний позов, зазначив, що суддя своїми діями затягує розгляд зустрічної позовної заяви.

Вирішуючи питання про відвід судді слід зазначити наступне.

Статтею 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу судді, зокрема, якщо є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді (п.5 ч.1).

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду (ч. 3-5 ст. 39 ЦПК України).

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із ст. 3 Конституції утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст.ст. 2, 7 Закону «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що кожен має право на справедливий розгляд своєї справи неупередженим, безстороннім судом.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов про України», Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» суд зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Як встановлено судом ОСОБА_1 не довіряє вказаному складу суду, вважає що винесення суддею Осауловою Н.А. об`єктивного рішення у справі не є можливим.

Окрім того, ОСОБА_1 у своїх заявах (листах), про ініціювання проведення перевірок щодо головуючого судді у справі вказував, що йому створюються штучні перешкоди в доступі до правосуддя у справі № 381/5516/23 про скасування заборгованості по аліментах, що також свідчить про недовіру складу суду та негативне налаштування сторони, щодо розгляду даної справи суддею Осауловою Н.А..

Враховуючи вищевикладене, оскільки у сторони позивача виникла недовіра до судді, щодо недостатньої неупередженості, з метою забезпечення достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву безсторонності судді у розгляді справи, для дотримання загальних засад судочинства, відповідно до яких кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, суд прийшов до висновку, що справу необхідно передати для її повторного перерозподілу, задовольнивши відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд -

постановив:

Відвід заявлений ОСОБА_1 головуючому судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осауловій Н.А. у справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, про скасування заборгованості по аліментах подану в рамках циільної справи №381/5516/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, - задовольнити.

Цивільну справу №381/5516/23 (провадження № 2/381/559/25) передати до канцелярії Фастівського міськрайонного суду Київської області для визначення складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Осаулова

Повний текст ухвали суду виготовлено 19.05.2025 року.