Справа № 743/1697/24
Провадження № 2/743/69/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Марченко А. В.

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Захарова М. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції в залі суду в селищі Ріпки справу за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

19.12.2024 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про безпідставно списаних стягнення грошових коштів в розмірі 141688, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 13.12.2024 р. з її банківської карти НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка обслуговується відповідачем, на картку НОМЕР_3 внаслідок шахрайських дій шістьма трансакціями з 18:43 год. до 18:51 год. було списано грошові кошти в розмірі 14 1688, 00 грн.

16.12.2024 р. позивач звернулась до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області із заявою про кримінальне правопорушення яке зареєстроване за № 4563. Жодних смс-повідомлень про проведені трансакції по картковим рахункам за прив`язаним до мобільного додатку «Приват24» номером телефону, не отримувала.

Справа передана головуючому судді 23.12.2024 р.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27.12.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 27.01.2025 р.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27.01.2025 р. ухвалено перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Проведення підготовчого засідання призначено на 24.02.2025 р. Витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про те, чи проводилась службова перевірка щодо встановлення обставин проведення оспорюваних клієнтом ОСОБА_2 трансакцій.

27.01.2025 р. від відповідача надійшов відзив, зареєстрований за вх. № ЕП-79/25-Вх. У наданих поясненнях представник відповідача наголосив, що входи в застосунок Приват24 були виконанні за допомогою логіну та паролю, які встановлені позивачем самостійно та не можуть бути відомі співробітникам банку. Підтвердження операцій з перерахування коштів а також авторизація у застосунку Приват24 відбувались за допомогою фінансового номеру позивача.

03.02.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, зареєстрована за вх. № 379/25, у якій наголошено про те, що жодних смс-повідомлень про проведені трансакції по картковим рахункам за прив`язаним до мобільного додатку «Приват24» номером телефону позивач не отримувала. При цьому банк не вчинив жодного запобіжного заходу для блокування незаконної ідентифікації зі стороннього пристрою та трансакцій.

24.02.2025 р. представник відповідача заявив клопотання про визнання явки позивача у судове засідання обов`язковою з метою надання нею додаткових пояснень, проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

24.02.2025 р. представник позивача щодо заявленого клопотання поклався на розсуд суду, проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.02.2025 р. явку ОСОБА_2 у судове засідання визнано обов`язковою. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.03.2025 р.

Враховуючи неявку сторін, ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.03.2025 р., постановленою без оформлення окремим документом, розгляд справи відкладено до 10.04.2025 р.

У судовому засіданні 10.04.2025 р. ОСОБА_2 повідомила, що 13.12.2024 р. на її фінансовий номер зателефонувала невідома особа, яка запропонувала отримати фінансову допомогу в розмірі 1000 грн під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Позивач погодилася на пропозицію, оскільки співрозмовник звертався до неї на ім`я та навіть назвав її дату народження, що не викликало у неї підозр щодо можливого шахрайства.

Згодом ОСОБА_2 отримала в месенджері Telegram повідомлення з посиланням на ресурс для отримання зазначених коштів. Перейшовши за посиланням, вона не вводила жодних особистих чи фінансових даних, а лише виконувала інструкції, які надавала невідома особа, натискаючи вказані нею кнопки. Як саме виглядала інтернет-сторінка після переходу за посиланням, позивач не пам`ятає. Додатково позивач зазначила, що 13.12.2024 р. в застосунок Приват24 вона не заходила, телефон не втрачала та нікому не надавала, оскільки вона пенсіонерка та весь час перебуває вдома. Зі слів позивачки, телефонну розмову було закінчено орієнтовно о 19 год. 10 хв.

Хвилин за 15 після завершення розмови, позивач виявила, що її телефон заблоковано. Вона пішла до сусідки і вже вночі за допомогою знайомог, її телефон було розблоковано. Після чого, позивач одразу повідомила співробітника банку про ситуацію. У наступний робочий день, 16.12.2024 р. позивач звернулась до відділення поліції № 2 (с-ще Ріпки) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області із заявою про проведення перевірки по факту перерахування шахрайським способом грошових коштів в сумі 141688, 00 грн з її карткового рахунку.

Слідчим відділенням поліції № 2 (с-ще Ріпки) Чернігівського РУП ГУНП України в Чернігівській області відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000195 від 16.12.2024 р.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.04.2025 р. повідомив, що за результатами проведеного внутрішнього службового розслідування банку було встановлено, що 13.12.2024 р. о 21:13:43 ОСОБА_2 повідомила співробітника банку про подію. Співробітником банку було проведено блокування карткових рахунків та рекомендовано звернутися до відділення банку з метою їх перевипуску, а також - звернутися до правоохоронних органів із заявою щодо шахрайських дій відносно неї та надати банку витяг з ЄРДР.

Представник відповідача також звернув увагу, що проведені трансакції виконані через платіжний сервіс "Приват24" ОСОБА_2 . Зокрема, входи відбувалися з типового пристрою PHONE, модель девайса 23108RN04Y REDMI, версія ANDROID.13, імеі НОМЕР_4 , ip 178.159.208.214, провайдер NPK Home-Net Ltd., NPK Home-Net, присутній також нетиповий пристрій PHONE, модель девайса SM-G975N SAMSUNG, версія ANDROID.9, iмei 0A1BA9E4C82DCF55, ip 89.209.41.119, провайдер Vodafone Ukraine. Входи відбувалися з використанням телефону НОМЕР_5 . Авторизація стороннього пристрою підтверджена дзвінком з банку та надсиланням на телефон НОМЕР_5 відповідних смс та текстових повідомлень, зокрема й повідомлення про вхід з нетипового пристрою. Входи в застосунок "Приват24" були виконані за допомогою логіну та паролю, які встановлені позивачем самостійно та не можуть бути відомі співробітникам банку. Підтвердження операцій з перерахування коштів а також авторизація у застосунку "Приват24" відбувались за допомогою фінансового номеру та пристрою PHONE, модель девайса 23108RN04Y REDMI, версія ANDROID.13, імеі НОМЕР_4 , ip НОМЕР_6 , що належить позивачу.

Представник відповідача також наголосив, що після вводу даних для входу та авторизації у застосунку клієнт здійснює фінансові операції та їх підтвердження безпосередньо у застосунку, при цьому додаткова автентифікація при кожній операції не потрібна, оскільки операції здійснюються вже після вводу даних для входу та авторизації у застосунку в тому числі за допомогою фінансового номера клієнта.

Також звернув увагу, що позивач підтвердила той факт, що телефон з фінансовим номером позивач не втрачала та нікому не надавала. Таким чином, оскільки авторизація та перерахування коштів відбувались за допомогою фінансового номеру позивача, представник відповідача наголосив на відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 10.04.2025 р., постановленою без оформлення окремим документом, у судовому засіданні оголошено перерву для надання часу представнику позивача для з`ясування обставин розслідування за зверненням позивача до поліції за фактом шахрайства до 25.04.2025 р.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.04.2025 р., постановленою без оформлення окремим документом, у судовому засіданні оголошено перерву до 05.05.2025 р.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05.05.2025 р., постановленою без оформлення окремим документом, розгляд справи відкладено до 20.05.2025 р.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, зважає на таке.

Відповідно до умов договору приєднання від 02.07.2014 р. ОСОБА_2 отримала картку № НОМЕР_1 , яка відкрита у акціонерному товаристві комерційний банк "ПриватБанк" для здійснення платіжних операцій по рахунку.

13.12.2024 р. з банківської карти позивача НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на картку НОМЕР_3 шістьма трансакціями з 18:43 го. до 18:51 год було перераховано грошові кошти в розмірі 141688, 00 грн.

З наданих відповідачем матеріалів службового розслідування, вбачається наступне.

13.12.2024 р. з банківської карти позивача НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на картку НОМЕР_3 шістьма трансакціями з 18:43 год до 18:51 год було перераховано грошові кошти в розмірі 141688, 00 грн, а саме: 18:43:20 - 23617, 00 грн, 18:44:59 23287, 00 грн, 18:46:33 23708, 00 грн, 18:48:09 23804, 00 грн, 18:49:40 23571, 00 грн, 18:51:13 23701, 00 грн.

В подальшому картку позивача було заблоковано банком та о 19 год 08 хв відправлено відповідне повідомлення на фінансовий номер позивача.

13.12.2024 р. зафіксовано входи у застосунок "Приват24": 07 год 15 хв, 18 год 32 хв, 18 год 55 хв, які були виконані за допомогою фінансового номеру та пристрою PHONE, модель девайса 23108RN04Y REDMI, версія ANDROID.13, імеі НОМЕР_4 , ip НОМЕР_6 , що належить позивачу.

Також о 19 год 02 хв відбувся вхід за допомогою фінансового номеру , проте за допомогою пристрою PHONE, модель девайса SM-G975N SAMSUNG, версія ANDROID.9, iмei 0A1BA9E4C82DCF55, ip 89.209.41.119, про який зазначали обидві сторони процесу.

Авторизація проведена з коректним введенням логіну та паролю, а також підтвердженням таких входів через фінансовий номер позивача. При цьому відбулась зміна паролю типового пристрою, логін при цьому не змінювався (а. с. 70, зворот).

О 18 год 08 х. була спроба виконати вхід у застосунок "Приват24", яка виявилась невдалою через невірне введення паролю та була здійснена за допомогою фінансового номера та пристрою PHONE, модель девайса 23108RN04Y REDMI, версія ANDROID.13, імеі НОМЕР_4 , ip НОМЕР_6 , що належить позивачу ( а. с. 71).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною першою ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

За змістом ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з частиною першою ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до преамбули до Закону України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021 р. № 1591-IX закон визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

Згідно з п. 57 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна картка електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про платіжні послуги» емісія / надання користувачу платіжного інструменту здійснюється надавачем платіжних послуг на підставі договору, укладеного між надавачем платіжних послуг та користувачем. Порядок емісії платіжних інструментів для використання в платіжних системах визначається правилами відповідних платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Порядок виконання операцій з використанням наданих користувачу платіжних інструментів та обмеження щодо таких операцій визначаються договором між надавачем платіжних послуг та користувачем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України (ч. 1 ст. 36 Закону).

Відповідно до ст. 41 Закону ініціатором платіжної операції може бути, зокрема платник (у тому числі через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції).

Ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції.

Згідно із вимогами ст. 42 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом. Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом. Згода на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій) може бути надана платником надавачу платіжних послуг платника особисто, через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції або через отримувача.

Порядок виконання платіжних операцій, у тому числі обмеження щодо виконання платіжних операцій з використанням конкретних платіжних інструментів, визначається цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України. Виконання платіжних операцій у платіжній системі здійснюється відповідно до правил такої платіжної системи з урахуванням вимог цього Закону. Виконання платіжних операцій з цифровими грошима здійснюється відповідно до правил, визначених Національним банком України. Надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою / з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників (ст. 46 Закону).

Частиною першою статті 47 Закону визначено, що надавач платіжних послуг платника зобов`язаний виконати платіжну інструкцію ініціатора протягом операційного дня з моменту прийняття ним до виконання платіжної інструкції.

Платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача. Порядок завершення платіжної операції в платіжній системі визначається правилами платіжної системи з урахуванням положень цього Закону (ст. 49 Закону).

Для виконання платіжних операцій з коштами (крім електронних грошей) банки мають право відкривати своїм клієнтам, зокрема поточні рахунки - рахунки, що відкривається банком клієнту для зберігання коштів і виконання платіжних операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства (ст. 63 Закону).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 і ч. 3 ст. 67 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг зобов`язані запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання. Система захисту інформації має забезпечувати цілісність, конфіденційність, доступність та простежуваність інформації, що формується, обробляється, передається та зберігається під час виконання платіжних операцій, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України. Надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги щодо захисту інформації. У разі виявлення порушень законодавства щодо захисту інформації, що містять ознаки вчинення злочину, надавачі платіжних послуг зобов`язані повідомити про це відповідні правоохоронні органи.

Електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій). Надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої автентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних автентифікації. Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача (ч. 1 ч. 5 ст. 68 Закону України «Про платіжні послуги»).

Посилена автентифікація - процедура автентифікації, яка передбачає використання двох чи більше сукупностей даних, що належать до таких різних категорій:

а) знань (володіння інформацією (даними), що відома лише користувачу);

б) володінь (застосування матеріального предмета, яким володіє лише користувач);

в) притаманність (перевірка біометричних даних або інших властивостей (рис, характеристик), притаманних лише користувачу, що відрізняють його від інших користувачів) (п. 70 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги»).

Згідно з вимогами ст. 68 Закону електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції.

Нормами ст. 86 Закону визначено, що надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.

Судом встановлено, що вхід до мобільного застосунку "Приват24" та здійснення переказів коштів проведено за допомогою пристрою, що належить позивачу (модель 23108RN04Y REDMI) та із застосуванням його фінансового номера .

Операції з переказу грошових коштів були виконані з належною авторизацією: із застосуванням логіну, паролю та фінансового номера позивача. При цьому позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про втрату нею доступу до пристрою або фінансового номера на момент виконання трансакцій. Також відсутні звернення до оператора мобільного зв`язку щодо блокування чи перевипуску СІМ-картки або повідомлення банку про втрату контролю над обліковим записом до моменту вчинення транзакцій.

Суд також звертає увагу на те, що оскаржувані трансакції були здійснені в період з 18:43 год до 18:51 год, тобто до 19:10 год, який сама позивач вказала як орієнтовний час завершення телефонної розмови з невідомою особою. За твердженням позивача, саме після завершення цієї розмови її телефон був нібито заблокований.

Таким чином, суд доходить висновку, що на момент здійснення оспорюваних трансакцій мобільний пристрій знаходився в доступі позивача, а вона, перебуваючи в активному телефонному спілкуванні з особою, фактично виконувала його вказівки, перейшовши за посиланням та натискаючи на запропоновані кнопки, що й призвело до входу в застосунок "Приват24" та подальшого переказу грошових коштів.

З огляду на хронологію подій та відсутність доказів стороннього втручання чи блокування пристрою до моменту здійснення трансакцій, суд вважає доведеним, що саме позивач особисто вчиняла дії, необхідні для ініціювання та підтвердження переказів - навіть якщо при цьому вона перебувала під впливом шахрайських обіцянок або діяла, не усвідомлюючи всіх наслідків своїх дій. Водночас ці дії були здійснені за допомогою належного їй мобільного пристрою, зареєстрованого фінансового номера та застосунку "Приват24", що унеможливлює визнання операцій такими, що були здійснені без її волі чи відома.

Після введення логіну, паролю та авторизації за номером телефону, система банку сприймає користувача як автентифікованого, і додаткового підтвердження для кожної окремої трансакції не вимагається. Крім того, банком було здійснено блокування карткового рахунку позивача, про що також було направлено відповідне повідомлення на її фінансовий номер. Цими діями банк запобіг подальшому зняттю коштів з рахунку позивача та зберіг залишок позитивного балансу на карті. З огляду на це, суд вважає, що банк діяв відповідально, у межах покладених на нього зобов`язань, та вжив належних заходів для мінімізації шкоди, завданої клієнту.

Суд не бере до уваги посилання позивача на вхід з нетипового пристрою SAMSUNG (IMEI 0A1BA9E4C82DCF55), оскільки цей вхід було зафіксовано лише о 19:02, тобто після здійснення всіх шести трансакцій (які завершилися о 18:51), і сам по собі він не має значення для кваліфікації правомірності проведених операцій.

За таких обставин підстав для покладення відповідальності на банк за спірні перекази коштів не вбачається, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М. В. Кравчук

(Повний текст рішення складено 20.05.2025 р.)