Справа № 761/7994/25
Провадження № 2-з/761/183/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Юзькової О.Л,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в справі за позовом заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування квартирою.

Ухвалою від 31 березня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі.

13 травня 2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, згідно якої просить накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) із забороною відчуження і передачею в користування третім особам цього нерухомого майна до набрання рішенням у даній справі законної сили. Вважає, що наявні обґрунтовані підстави унеможливить виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав та інтересів позивача в разі задоволення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;забороною вчиняти певні дії, відповідно до ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Верховний Суд наголошував в постанові від 10.11.2020 у справі № 915/167/20), що суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням декількох критеріїв, с саме: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цієї справи.

У 2020 році Велика палата ВС окремо звернула увагу судів на необхідність враховувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п.35 постанови від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Так, представник позивача просить суд постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Представник заявника вказує, що виконання в майбутньому рішення у справі, якщо воно буде постановлено на користь позивача безпосередньо залежить від тієї обставини, чи належитиме це майно відповідачу, а тому застосування заходу забезпечення позову обраного позивачем, безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Так, інститут забезпечення позову спрямований нпроти несумлінних дій відповідача , який може приховати майно, розтратити його , продати зцінити. Аналогічна позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020у справі № 381/4019/18.

З іншого боку забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Так зазначив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. у справі №183/5864/17-ц.

Разом з тим, матеріали заяви не містять фактичних відомостей, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на реалізацію нерхомого майна.

Так, представник заявника вказує, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з позовом про усунення перешкод, проте провадження ще не відкрито.

Проте, на глибоке переконання суду, зазначене свідчить про наявність спору між сторонами, і не підтверджує, що дії ОСОБА_2 є несумлінними.

Співмірність, про що зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12.02.2020 р. у справі № 381/4019/18, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За вказаних обставин, суддя прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову в справі за позовом заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування квартирою - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України(протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: