Справа №:755/8275/25
Провадження №: 2-з/755/113/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову до подання позовної заяви

"16" травня 2025 р. Дніпровський районний суду м. Києва у складі: головуючого судді Катющенко В.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особі: відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал Буд Інвест Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Ай Ті Клуб», Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Акцепт», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Доценко Ольга Вікторівна, про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва 13.05.2025 надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особі: відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал Буд Інвест Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Ай Ті Клуб», Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Акцепт», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Доценко Ольга Вікторівна, про забезпечення позову до подання позовної заяви, яка 14.05.2025 передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

У заяві заявник просить суд: накласти арешт на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497.2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що він являється співвласником квартири АДРЕСА_2 . В березні 2023 року мешканцям стало відомо, що технічний поверх в будинку АДРЕСА_2 захоплено невідомими особами, встановлено металеві двері та обмежено доступ не тільки мешканцям, а й комунальним службам. В зв`язку з зазначеним ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом порушених прав. В процесі судового розгляду стало відомо щодо реєстрації права власності на приміщення на технічному поверсі: Перша державна реєстрація об`єкта: 23.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фроловою О.О., прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 55374804 від 26.11.2020 18:43:51 про державну реєстрацію права власності на об`єкт за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на підставі: інвестиційного договору 116/07нж, виданий 20.11.2007, видавник: Комунальне підприємство «Житлоінвестбуд-УКБ» та ОСОБА_2 ; акт прийому-передачі Об`єкта нерухомості, серія та номер: бн, виданий 21.12.2007, видавник: Комунальне підприємство «Житлоінвестбуд-УКБ» та ОСОБА_2 . Друга державна реєстрація об`єкта: 04.02.2021 ОСОБА_2 вказаний об`єкт внесла в якості статутного капіталу до ТОВ «Рейннолд», та за ТОВ «Рейннолд» було зареєстровано право власності на підставі рішення приватного нотаріуса Кузьменко Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 942, 943, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. Третя державна реєстрація об`єкта: ТОВ «Рейннолд», внесло об`єкт в якості статутного капіталу до ТОВ «Перший Ай Ті Клуб», про що детально зазначено в позовній заяві. Постановою Київського апеляційного суду від 29.01.2025 вирішено скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Федоренко В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 294522753 від 24.07.2021 11:43:20, на підставі якого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший АЙ ТІ КЛУБ» () зареєстровано право власності на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497, 2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, номер запису про право власності 43140652. Крім того, в мотивувальній частині вказаного рішення встановлено наступні преюдиційні факти: приміщення АДРЕСА_1 є допоміжним приміщенням у складі багатоквартирного будинку, необхідне для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, а відтак належить на праві спільної власності власників квартир та нежилих приміщень у багатоквартирному будинку. Сам по собі статус «допоміжного приміщення» виключає набуття будь-якою особою права власності на таке приміщення. Суд дійшов висновку про те, що реєстрація права власності на спірне допоміжне приміщення за ОСОБА_3 відбулась на підставі підроблених документів, оскільки інвестиційний договір з нею не укладався і грошові кошти за спірне допоміжне приміщення нею не сплачувалось. Відповідно ОСОБА_2 стала власником спірного приміщення на підставі підроблених документів, і саме, фактично неіснуюче у неї право власності на спірне приміщення, вона внесла до статутного капіталу ТОВ «Рейннолд», яке також не стало власником даного приміщення». Вказану постанову Київського апеляційного суду від 29.01.2025, представник ОСОБА_1 отримала 10.04.2025, оскільки 10.04.2025 справа повернулась в суд першої інстанції та можливо було отримати повний текст рішень суду. З метою виконання вказаного рішення, представник ОСОБА_1 звернулась до Державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про скасування права власності на вказане приміщення за ТОВ «Перший АЙ ТІ КЛУБ». Однак рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно № 78729502 від 05.05.2025 у задоволені заяви відмовлено та зазначено, що реєстрація права за ТОВ «Перший АЙ ТІ КЛУБ» припинено. Надалі стало відомо, що 07.04.2025 ТОВ «Перший АЙ ТІ КЛУБ» передав вказане приміщення до статутного капіталу ТОВ «МЕТАЛ БУД ІНВЕСТ ГРУП», який в свою чергу передав вказане приміщення в іпотеку ТОВ «Консалтингова компанія «Акцепт», відповідно до іпотечного договору 703 від 28.04.2025. Отже, знаючи про наявність судового рішення, яким скасовано право власності за ТОВ «Перший АЙ ТІ КЛУБ», посадові особи якого діючи умисно з метою приховування вказаного майна та неможливості виконання рішення суду, здійснили вказані вище реєстраційні дії, ввівши в оману приватних нотаріусів, що унеможливило відновлення прав співвласників багатоквартирного будинку. Звертає увагу суду, що директор ТОВ «Перший АЙ ТІ КЛУБ» та директор ТОВ «МЕТАЛ БУД ІНВЕСТ ГРУП» одна і та же особа - ОСОБА_4 , адреса реєстрації обох АДРЕСА_5 , а отже це ще раз підтверджує факт умисних дій щодо здійснення незаконних реєстрацій права власності та обтяжень.

Наразі позивач змушений звертатися з позовною заявою щодо скасування реєстраційних дій щодо реєстрації права власності спірного приміщення за ТОВ «МЕТАЛ БУД ІНВЕСТ ГРУП» та рішення про державну реєстрацію іпотеки на вказане приміщення. Однак, зважаючи на недобросовісність дій відповідачів, існують всі підстави вважати, що останні можуть вчиняти подальші дії щодо відчуження вказаного приміщення, що в свою чергу утруднить виконання рішення та відновлення прав позивача.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши додатки до неї, доходить наступного.

За вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін

Суд не вбачає необхідності виклику особи, яка звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, а також для призначення розгляду заяви у судовому засіданні з викликом сторін.

Частиною першою та другою статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Із наведеного випливає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на майно без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в цивільному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи заявника на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст. 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18.01.2017.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволена заява про забезпечення позову, якщо заявник не мотивував, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Із поданої заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви та додатків до неї убачається, що постановою Київського апеляційного суду від 29.01.2025 у справі №755/9785/23 рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24.06.2024 скасоване та ухвалити нове судове рішення наступного змісту: «скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Федоренко Владислави Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 594522753 від 24.07.2021 11:43:20, на підставі якого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Ай Ті Клуб» () зареєстровано право власності на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497,2 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, номер запису про право власності 43140652».

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що допоміжне приміщення загальною площею 497,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку. Право власності на спірне допоміжне приміщення не може бути повернуто а ні ТОВ «Рейннолд», а ні ОСОБА_2 , вони не були законними власниками даного допоміжного приміщення, а тому державна реєстрація права власності за ТОВ «Рейннолд» та за ОСОБА_2 на спірне домоміжне приміщення не підлягає відновленню. Встановивши, що спірне нежитлове приміщення є саме допоміжним приміщенням житлового будинку, та зважаючи на ту обставину, що апелянтом доведено, що інвестиційний договір від 20.11.2007 між «Житлоінвестбуд-УКБ» та ОСОБА_2 укладено не було, грошових коштів нею не сплачувалось, апеляційний суд приходить до висновку, що реєстрація за відповідачем права власності на це приміщення свідчить про порушення прав позивача, як співвласника будинку, оскільки допоміжні приміщення перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку в силу закону.

В той же час, рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно № 78729502 від 05.05.2025 у задоволені заяви від 29.04.2025 відмовлено оскільки за відомостями Державного реєстру прав номер запис про речове право: 43140652 на об`єкт нерухомого майна - 000, припинено.

При цьому, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 07.04.2025 право власності на об`єкт нерухомого майна - 000 зареєстроване за ТОВ «Метал Буд Інвест Груп», який в свою чергу 28.04.2025 передав таке майно в іпотеку ТОВ «Консалтингова компанія «Акцепт».

За вказаних обставин, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет майбутнього позову у справі про скасування реєстраційних дій щодо реєстрації права власності приміщення за ТОВ «Метал Буд Інвест Груп» та рішення про державну реєстрацію іпотеки на вказане приміщення, та заявлений захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497.2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000, є взаємопов`язаними, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав заявника як позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист порушених прав та поновлення порушених прав та інтересів заявника. При цьому, заявлений спосіб забезпечення позову не призведе до обмеження прав інших осіб, що можуть набути статусу відповідачів, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав заявника.

Таким чином, з метою уникнення зазначених негативних наслідків та запобігання унеможливленню виконання рішення суду та ефективного захисту прав та інтересів заявника, який набуде статусу позивача після подання позову, буде доцільним вжити заходи забезпечення позову, що відповідатимуть майбутньому позову, шляхом накладенням арешту на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497.2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000.

З урахуванням положень ст. 154 ЦПК України, суддя не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з урахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суддя доходить висновку про задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10-13, 149-153, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особі: відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал Буд Інвест Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Ай Ті Клуб», Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Акцепт», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Доценко Ольга Вікторівна, про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення (творча майстерня), загальною площею 497.2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000.

Роз`яснити заявнику, що останній у відповідності до вимог ч. 4 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Дані стягувача: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).

Дані боржників: Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал Буд Інвест Груп» (код в , вул. М.Стельмаха, 10-А, м. Київ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Ай Ті Клуб» (код в , вул. М.Стельмаха, 10-А, м. Київ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Акцепт» (код в , вул. Єреванська, 23 кв. 21, м. Київ).

Суддя: