Єдиний унікальний номер 722/850/25
Номер провадження 2-о/722/49/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Суського О.І.

секретаря судових засідань Сімак О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ,подану представником заявника - адвокатом Радамовським Миколою Миколайовичем, заінтересована особа: Сокирянська міська рада Дністровського району Чернівецької області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До Сокирянського районного суду Чернівецької області звернувся представник заявника Радамовський М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 із вищезазначеною заявою. На обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що заявниця з ОСОБА_2 18.08.1979 року зареєстрували у відділі ДРАЦС Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області шлюб за актовим записом № 83. Від спільного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки спільне сімейне життя з ОСОБА_2 не складалось, тому 30.11.1988 року Радужнянським відділом ЗАГС Тюменської області Російської Федерації, за актовим записом №261 шлюб між заявницею та ОСОБА_2 було розірвано.

22.12.1990 року заявниця зареєструвала у Радужнинському міському відділі ЗАГС Тюменської області шлюб з ОСОБА_4 за актовим записом № 461, з яким значно пізніше, 14.08.2006 року також розірвала шлюб у відділі РАГС Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №156. Після розірвання шлюбу із заявницею, ОСОБА_2 також одружився з іншою жінкою, з якою проживав до дня своєї смерті у селищі Бавли Республіки Татарстан. Після розірвання шлюбу і до дня смерті ОСОБА_2 заявниця не підтримувала з ним будь-яких стосунків, а також не цікавилась його особистим сімейним життям. Після смерті ОСОБА_2 , його дружина повідомила його маму та брата - ОСОБА_5 , з яким підтримувала стосунки, про те, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , також на її прохання надіслала копію свідоцтва про смерть, виданого Бавлинським райвідділом ЗАГС Республіки Татарстан 12.05.1998 року на прізвище ОСОБА_6 .

Підставою звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення стали наступні підстави. 26.05.2024 року їхній спільний з ОСОБА_2 син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був призваний на військову службу під час мобілізації на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 штурмового спеціалізованого відділення штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціальної роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 . 12.01.2025 року з ІНФОРМАЦІЯ_4 на моє ім`я надійшло сповіщення сім`ї №2/225 про те, що ОСОБА_3 зник безвісти 10 січня 2025 року в районі н. п. Ступочки Краматорського району Донецької області під час виконання бойового завдання по виявленню та знищенню сил противника.

Відповідно до п.6 ст.9 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти зберігається виплата грошового забезпечення. Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону). Порядок підтвердження справжності підпису військовослужбовця на особистому розпорядженні на випадок полону, оформлення та зберігання такого розпорядження та його скасування здійснюються у порядку, передбаченому п.4 ст.16 цього Закону.

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

Оскільки ОСОБА_3 не був одружений, тому у нього дружини і дітей немає. З інших осіб, визначених Законом, які мають право на отримання грошового забезпечення є мама, тобто заявниця зниклого безвісти ОСОБА_3 та батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які згідно інформації, отриманої ІНФОРМАЦІЯ_6 з Сокирянського відділу ДРАЦС у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зокрема витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо народження, вважаються живим.

Однак, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 фактично помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Бавлинським райвідділом ЗАГС Республіки Татарстан 12.05.1998 року на прізвище ОСОБА_6 , проте у мене відсутні докази того, що зазначене свідоцтво про смерть померлого ОСОБА_6 належить батьку зниклого безвісти нашого сина ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , а тому є необхідність встановлення в судовому порядку факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця селища Бавли, Бавлинського району, Республіки Татарстан.

У зв`язку з військовою агресією росії проти України, отримати письмову інформацію з Бавлинського відділу ЗАГС Республіки Татарстан та відповідні актові записи щодо зміни прізвища ОСОБА_7 на ОСОБА_6 , а також про смерть ОСОБА_2 не є можливим, проте факт смерті ОСОБА_2 в судовому засіданні можуть підтвердити свідки - його рідний брат - ОСОБА_8 , 1964 року народження та його дружина - ОСОБА_9 , 1963 року народження, мешканців АДРЕСА_1 .

Оскільки в інший законний спосіб підтвердити факт смерті ОСОБА_2 заявниця не може, це стало підставою звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Просила встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Бавли, Бавлинського району, Республіки Татарстан.

Представник заявника та заявник в судове засідання не з`явились, однак представником було подано до суду заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явивсь, однак через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі представника за наявними у справі матеріалами.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 17.03.2003 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та картки платника податків, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначені як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 24.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, підтверджується факт народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_10 про що складено відповідний актовий запис №03.

Із копії свідоцтва про розлучення серії НОМЕР_4 , виданого 20.11.1998 року відділом ЗАГС Радужнянського виконавчого комітету Тюменської області, вбачається що ОСОБА_2 та ОСОБА_10 розірвали шлюб 30.11.1988 року, про що складено відповідний актовий запис №261 (свідоцтво видано на російській мові).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 22.12.1990 року Радужнянським міським відділом ЗАГС Тюменської області, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 уклали шлюб 22.12.1990 року та після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_12 », про що складено відповідний актовий запис №461 (свідоцтво видано на російській мові).

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть виданого 12.05.1998 року Бавлинським районним відділом ЗАГС Республіки Татарстан, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис №109 (свідоцтво видано на російській мові).

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 20.03.2009 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 18.08.1979 року зареєстрували шлюб, що про складено актовий запис №83. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_13 . Шлюб розірвано 30.11.1988 року, про що складено актовий запис №261.

Згідно копії сповіщення №2/225 посвідченого начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.01.2025 року, зазначено, що син солдат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 - стрілець-помічник гранатометника 3 штурмового спеціалізованого відділення штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 зник безвісти 10.01.2025 року в районі н.п.Ступочки, Краматорського району, Донецької області під час виконання бойового завдання по виявленню та знищенню сил противника.

Письмовими поясненнями свідків по справі, а саме: рідного брата - ОСОБА_8 , 1964 року народження та його дружини ОСОБА_9 , 1963 року народження, підтверджується той факт, що ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_14 з 1979 року. Від спільного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 . У 1986 році брат з сім`єю виїхали на роботу до Тюменської області Російської Федерації у селище Радужне, де разом працювали та проживали. Весь цей час спілкувався з братом по телефону, а у відпустку він приїздив в гості до мами. Орієнтовно в 1988 році брат з невісткою розірвали шлюб та кожен створив свою нову сім`ю. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про смерть нас повідомила його дружина, а також на прохання мами надіслала копію свідоцтва про смерть, з якого і дізналися про його зміну прізвища з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_15 », так як при реєстрації шлюбу взяв прізвище дружини і був записаний як « ОСОБА_15 ». Свідоцтво про смерть, яке видане на ім`я ОСОБА_6 належить брату ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Бавли, Бавлинського району, Республіки Татарстан.

Відповідно до ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичної установи; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або проголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

В силу положень ст.8 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявниця, на підтвердження смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Бавли, Бавлинського району, Республіки татарстан, подала копію свідоцтва про смерть виданого 12.05.1998 року, Бавлинським районним відділом ЗАГС Республіки Татарстан. Таким чином, що факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Відповідно ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022 року, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

На сьогоднішній день не існує окремої міжнародної Конвенції між Україною та Республікою Татарстан. Республіка Татарстан є суб`єктом російської федерації, відповідно до міжнародного права, міжнародні договори укладаються між державами, а не між державою і суб`єктом федерації (як Татарстан). А тому із вищезазначеного випливає, що Україна не має Конвенції з Республікою Татарстан, бо татарстан - не самостійна держава, всі міжнародні угоди з російською федерацією охоплюють усю федерацію,включно з Татарстаном.

На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, ст.13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів.

23.12.2022 року набрав чинності Закон України від 01.12.2022 року №2783-ІХ«Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 року та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 року та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 року та Протоколу від 28.03.1997 року.

Так, дія Конвенції від 22.01.1993 року та Протоколу від 28.03.1997 року зупинена з 27.12.2022 року.

Проте, свідоцтво про смерть на ім`я « ОСОБА_6 » видано в Республікою Татарстан та видано до повномасштабного вторгнення і раніше цілком користувалося силою офіційних документів на території України.

Судом було встановлено, що згідно письмових пояснень брата ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , що орієнтовно в 1988 році ОСОБА_2 та ОСОБА_16 розірвали шлюб та кожен створив свою нову сім`ю. При реєстрації нового шлюбу ОСОБА_2 взяв прізвище дружини і був записаний як « ОСОБА_15 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер в селищі Бавли, Бавлинського району, Республіки Татарстан, про що свідчить копія свідоцтва про смерть.

Отже, представником заявника та заявником обґрунтовано підставу звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті, яка настала, на території іноземної держави.

Однак, заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть її колишнього чоловіка у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, через те, що факт його смерті відбувся на території Республіки Татарстан.

У цьому контексті суд зауважує, що п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд, оцінивши подані представником заявника та заявником докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту смерті ОСОБА_2 , як батька її сина, що дає змогу заявниці реалізувати свої права.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про встановити факт смерті, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сокирянська міська рада Дністровського району Чернівецької області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Бавли, Бавлинського району, Республіки Татарстан.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: