Справа №:755/3413/24
Провадження №: 2/755/343/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2025 р. місто Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Лазоренко Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання представника відповідача - адвоката Клюца С.О. про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маєвська Владлена Олександрівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання іпотечного договору недійним, скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяжень на майно,

в с т а н о в и в:

05 березня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Арапіна Н.Є.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович, про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання іпотечного договору недійсним, скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяжень на майно, та призначено розгляд справи у загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого судового засідання.

08 жовтня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Арапіна Н.Є.) постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про залучення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маєвську Владлену Олександрівну в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

25 березня 2025 року керівником апарату Дніпровського районного суду міста Києва О.С. Корович винесено розпорядження №280 «Щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ».

25 березня 2025 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддя вказану цивільну справу передано у провадження головуючому - судді Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В.

28 березня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маєвська Владлена Олександрівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання іпотечного договору недійсним, скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяжень на майно,

Розгляд справи розпочати повторно в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання

Призначити підготовче судове засідання на 16 квітня 2025 року на 11 годину 00 хвилин, яке відбудеться у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. О. Кошиця, 5, зал № 7).

Завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. ( ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України)

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні. (ч.2 ст. 198 ЦПК України)

Як убачається з матеріалів цивільної справи, після постановлення ухвали суду від 28 березня 2025 року (головуючий суддя Савлук Т.В.) про прийняття до свого провадження цивільної справи та повернення до стадії підготовчого провадження,

16 квітня 2025 року представник позивача - адвокат Страшок Є,В. в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви для надання стороні позивача часу направити копії позовної заяви залученій у справі третій особі - приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Маєвській В.О.

В наступні судові засідання, які призначено на 01 травня 2025 року та 19 травня 2025 року позивач та представник позивача в підготовче судове засідання не з`явились, про дату слухання справи повідомлялись шляхом направлення викликів до суду засобами поштового зв`язку та см повідомленнями за номерами мобільних телефонів позивача та представника, від представника позивача - адвоката Страшок Є.В. надходили клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника, що слугувало підставою для відкладення розгляду справи, та перебування в іншому судовому засіданні, яке подано 19 травня 2025 року.

Представник відповідача - адвокат Клюца С.О. в підготовчому судовому засіданні просив залишити позов без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою представника позивача в підготовче судове засідання.

Представник відповідача - адвокат Рухадзе Р.П. в підготовчому судовому засіданні висловила свою позицію щодо підстав для залишення позову без розгляду.

Інші учасники цивільного процесу в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши наявні у справі докази стосовно належного повідомлення учасників цивільного процесу про час та місце слухання цивільної справи, суд приходить до висновків про наявність підстав для залишення позову без розгляду з підстав, передбачених ч. 5 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

За змістом положень ч.3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За нормою частини першої та другої статі 211 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Процесуальний закон цивільного судочинства в жодній зі статей не містить заборони чи обмеження залишати позов без розгляду на стадії підготовчого провадження. Окрім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. Отже, постановлення такого судового рішення, за наявності належної підстави, є не тільки правом, а й обов`язком суду складовою виконання ним завдань підготовчого провадження.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Виходячи із загального обсягу наявних у цивільній справі доказів убачається, що позивач та представник позивача повторно не з`явились в судові засідання та не надали докази, які мали підтвердити поважні причини неявки в судові засідання, в той же час проведення підготовчого судового засідання без участі позивача суперечить положенням цивільного процесуального законодавства, оскільки позивач розпоряджаючись своїми правами щодо визначення підстав та предмету спору на власний розсуд, має право відмовитися від позову, досягнути примирення, вчиняти інші процесуальні дії, а суд при здійсненні правосуддя має сприяти як всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, так і здійсненню сторонами їх прав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз п.3 частини першої ст.257 ЦПК України та положень ст.223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання. Тобто вказує на врахування судом поважності причин неявки позивача до суду та повідомлення про причини нявки. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив причин неявки, так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. (Постанова ВС від 28.03.2023 року по справі № 711/7486/19, провадження № 61-10183св21 (ЄДРСРУ № 109871528))

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07.12.2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20.01.2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив«:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати,чи відкласти судове засідання заклопотанням сторін,а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні»

Згідно положень статті 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маєвська Владлена Олександрівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання іпотечного договору недійним, скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяжень на майно, оскільки вищенаведені обставини свідчать про втрату позивачем інтересу у вирішенні даного спору по суті, в той же час з урахуванням предмету спору та суб`єктивного складу сторін проведення підготовчого судового засідання у відсутності позивача та його представника суперечить нормам цивільного процесуального законодавства та не сприятиме всебічному і повному з`ясуванню обставин справи та здійсненню сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 131, 223, 257, 258, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача - адвоката Клюца С.О. про залишення позову без розгляду , оголошене в судовому засіданні 19 травня 2025 року, занесене до протоколу судового засідання, - задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Суліми Олени Олександрівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тавтєлєв Андрій Валентинович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маєвська Владлена Олександрівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання іпотечного договору недійним, скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію обтяжень на майно, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я