ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1884/25 Номер провадження 22-ц/814/2904/25Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

20 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді Дорош А.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 08 травня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2025 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування визнано неподаною та повернуто заявнику. Повний текст ухвали складено дата не вказана

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , подавши 13.05.2025 апеляційну скаргу до суду першої інстанції, тобто в строки, передбачені ст. 354 ЦПК України.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, судом встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки апелянтом не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно матеріалів справи встановлено, що у апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору з врахуванням п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з цим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону №3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №490/8128/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №545/1149/17.

Крім того, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі №567/79/23, зазначено, що згідно з відкритими та загальнодоступними даними Офіційного вебпорталу парламенту України, у березні 2020 року у Верховній Раді України зареєстрований проєкт Закону про внесення зміни до статті 5 Закону України «Про судовий збір» (щодо сплати судового збору при захисті прав учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності та Героїв України). До проєкту цього Закону було надано пояснювальну записку та висновки комітетів Верховної Ради України з яких вбачається, що метою цього законопроєкту було усунення суперечності, що буде сприяти приведенню законодавства України про права і свободи людини і громадянина у відповідність до вимог принципів верховенства права та правової визначеності. А саме запропоновано внести зміни до Закону України «Про судовий збір» в частині викладення пункту 13 частини першої статті 5 зазначеного Закону в такій редакції: «учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у всіх справах незалежно від характеру порушених прав». Проте Верховна Рада України не прийняла Закон про внесення зміни до статті 5 Закону України «Про судовий збір» (щодо сплати судового збору при захисті прав учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності та Героїв України). Тобто законодавець чітко визначив свою позицію щодо спірного питання. Отже, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що із часу прийняття нею 09.10.2019 постанови у справі №9901/311/19, як і постанови від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 із висновками щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI з урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону №3551-XII, відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості. Наведені Третьою судовою палатою Касаційного цивільного суду мотиви про те, що сформульований Великою Палатою Верховного Суду висновок обмежує застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI виключно статтями 12 та 22 Закону №3551-XII, не підтверджують наявності підстав для прийняття справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, оскільки висновки, сформульовані нею у наведених постановах, навпаки, є конкретними, однозначними.

Згідно матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Тобто, даний спір не стосується порушення прав ОСОБА_2 , як учасника бойових дій у розумінні положень статей 12, 22 закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, ОСОБА_2 не може бути звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2025 у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у ОСОБА_2 пільг щодо його оплати, відсутність доказів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без руху.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі підлягає сплаті судовий збір в розмірі 605,60 грн (3 028 грн*0,2).

Оплата повинна здійснюватися за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0016719

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Полтавський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Відповідно до частини 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості відкрити провадження у справі, а тому необхідно апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 08.05.2025 залишити без руху та надати строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для сплати судового збору або надання документів, які підтверджують підстави звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ч.2 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 08 травня 2025 року - залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 строк для усунення вказаних недоліків, але не більше ніж десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що вразі невиконання у десятиденний термін вимог ухвали апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А. І. Дорош