УХВАЛА

19 травня 2025 року

м. Київ

справа № 367/81/22

провадження № 61-5414 ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бєлкін Леонід Михайлович, з урахуванням зміни касаційної скаргиОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс», ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна з припиненням права власності,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2025 рокурішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2024 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08 грудня 2021 року, а саме: квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Київ Фінанс» та ОСОБА_1 , з одночасним припиненням права власності у ОСОБА_1 на вказану квартиру.

25 квітня 2025 року від імені ОСОБА_1 - адвокат Бєлкін Л. М.подав до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції після закінчення строку на касаційне оскарження, у якій просив її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

16 травня 2025 року від імені ОСОБА_1 - адвокат Бєлкін Л. М.подав до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» зміни касаційної скарги ОСОБА_1 .

Касаційна скарга, з урахуванням її зміни, підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Щодо строків касаційного оскарження

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови представник відповідача зміг отримати засобами електронного суду лише 16 квітня 2025 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Зважаючи на те, що касаційну скаргу подано в розумний строк після отримання оскаржуваної постанови та її оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 17 квітня 2025 року, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Щодо підстав касаційного оскарження

Відповідно до положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Заявник у касаційній скарзі як на підстави касаційного оскарження судового рішення посилається на випадки, які передбачені пунктами 1, 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Однак посилаючись на ці підстави касаційного оскарження заявник, серед іншого, посилаючись на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК Українизазначає, що апеляційний суд прямо порушив частину п`яту статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у системному зв`язку із статтею 36 Закону України «Про іпотеку», а також норму процесуального права - частину першу статті 410 ЦПК України і відступив від висновків Верховного Суду, висловлених у постановах від 13 січня 2021 року у справі № 264/949/19 та від 11 березня 2020 року у справі № 712/13890/15 щодо неправильної оцінки наявності/відсутності договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 79738 та відповідно доведеності статусу відповідача ОСОБА_1 як іпотекодержателя, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Враховуючи викладене вище, заявник не обґрунтовує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, тому таке узагальнене посилання у касаційній скарзі на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України без обґрунтування (мотивування) наявності підстав касаційного оскарження, не є виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав оскарження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 13 березня 2025 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бєлкін Леонід Михайлович, з урахуванням зміни касаційної скаргиОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 березня 2025 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь