Справа № 346/2479/24
Провадження № 22-ц/4808/193/25
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Томин О.О.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніцивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на рішення (заочне) Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Беркещук Б.Б. 01 жовтня 2024 року в м. Коломия Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») поданий позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.07.2017 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії 200 000,00 гривень, процентна ставка 26% річних, тип процентної ставки фіксований.

Відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання.

Паспорт споживчого кредиту надавався на ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у визначеному в договорі розмірі.

Станом на 20.12.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 69 063,24 грн.

20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 24.07.2017 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 69 063,24 грн та судові витрати (а.с.1-4).

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням (заочним) Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.101-104).

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» подало апеляційну скаргу, у якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, ухвалення з порушенням норм матеріального права.

Апелянт не погоджується із висновком суду щодо недоведеності наявної у відповідача заборгованості за кредитним договором та не доведення належними та достатніми доказами розрахунку суми заборгованості.

Вказує, що відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» виписка по рахунку є первинним документом, який підтверджує розмір та наявність заборгованості, про що наголосив Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року по справі №554/4300/16-ц.

Таким чином, надані позивачем до суду виписки по рахунку є доказами видачі кредиту та доказами наявності заборгованості відповідача ОСОБА_1 .

Також наявність заборгованості з кредитом підтверджується Умовами акцептованої оферти відповідача; розрахунком заборгованості, який виконано на підставі та у відповідності до Умов оферти та виписок по рахунку.

За наведених підстав просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі (а.с.122-124).

Позиція інших учасників справи

Учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

У судове засідання сторони не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції та в електронний кабінет.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає перегляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 24.07.2017 року відповідач ОСОБА_1 підписав оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с.6, 164).

Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку за період з 24.07.2017 року по 05.02.2024 року (а.с.19-29).

20.12.2021 року між АТ "АЛЬФА-БАНК" та позивачем ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" укладено договір факторингу №4, у відповідності до умов якого "АТ "АЛЬФА-БАНК" передав (відступив) ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" прийняв належні АТ "АЛЬФА-БАНК" права вимоги до боржників, вказаними у Додатку № 1-1 до договору факторингу (а.с. 9-13).

Згідно п. 2.2 договору факторингу, визначено право вимоги, що відступається згідно даного договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до Додатку № 1-1 до договору факторингу № 4 від 20.12.2021 року, ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 24.07.2017 року в сумі 69063,24 грн (а.с.14-16).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом заборгованість відповідача станом на 20.12.2021 року становить 69063,24 грн (а.с.29).

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції встановив, що 24 липня 2017 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії 200 000,00 гривень, процентна ставка 26% річних, тип процентної ставки фіксований.

Під час укладення кредитного договору відповідачем власноручно підписано паспорт споживчого кредиту, який надається АТ «Альфа-Банк», та в якому викладені погоджені сторонами умови, на яких АТ «Альфа-Банк» надає відповідачу грошові кошти у кредит.

Відповідно до оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії клієнт пропонує Банку відкрити йому рахунок у гривні та випустити міжнародну платіжну картку. Ліміт відновлювальної кредитної лінії пропонує встановити 200 000 грн. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою 26 % річних. Розмір обов`язкового мінімального платежу пропонує встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами, зокрема підписом ОСОБА_1 власноручно.

Згідно з наданої позивачем виписки з карткового рахунку встановлено, що банк виконав свої зобов`язання, відкрив відповідачу картковий рахунок та видав кредитну картку, якою останній користувався, здійснюючи відповідні платежі, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач зазначив, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 20 грудня 2021 року наявна заборгованість у розмірі 69063,24 грн.

20.12.2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №4, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 24.07.2017 року.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості встановлено, що позичальник вносив кошти на виконання умов договору, чим підтвердив отримання ним кредитних коштів.

Вказана обставина підтверджується випискою по рахунку, яка є первинним банківським документом, наданою позивачем разом з позовною заявою.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 зазначено, що виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Це відповідає положенням статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Сторона відповідача на заперечення правильності розрахунку заборгованості за кредитним договором, проведеним позивачем, не надала контр-розрахунку такої заборгованості, проведеної позичальником.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача не деталізована, тобто не зазначені її складові (за наявності) заборгованість за тілом кредиту, відсотками, штрафами, комісіями тощо. Позовна заява також містить лише загальну суму заборгованості за кредитним договором. При цьому, згідно з випискою по рахунку за кредитною карткою позичальника вбачається, що первісним кредитором здійснювалося списання процентів за користування кредитом, процентів за овердрафт, процентів за прострочену заборгованість, комісію за розрахунково-касове обслуговування, плату за користування послугою SMS повідомлення, які в установленому порядку узгоджені з відповідачем не були. А тому суд вважав, що позивачем не доведений належними та достатніми доказами розрахунок суми заборгованості відповідача за кредитним договором, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Проте колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Верховний Суд у постанові від 07 червня 2023 року у справі № 234/3840/15-ц (провадження № 61-3014св22) зазначив, що встановивши факт існування між сторонами кредитних зобов`язань, суди попередніх інстанцій не врахували, що заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Разом з тим у даній справі суд першої інстанції, не погодившись із наданим позивачем розрахунком, не встановив конкретного розміру заборгованості, щодо якої у суду немає сумніву, та відмовив у задоволенні позову у повному обсязі.

При цьому наданий ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» до позовної заяви розрахунок заборгованості містить відомості щодо складових заборгованості, за яким суд мав можливість перевірити розмір кредитної заборгованості.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши наявність між сторонами кредитних правовідносин, пославшись на недоведеність розміру кредитної заборгованості, формально підійшов до вирішення спору.

На підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором позивачем надано виписку по рахунку відповідача за період з 24.07.2017 року по 05.02.2024 року (а.с. 19-28) та детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 29), відповідно до яких станом на 20 грудня 2021 року позичальник мав заборгованість у розмірі 69063,24 грн.

Згідно з детального розрахунку така складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 60105,23 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 7542,55 грн та 1415,46 грн овердрафту (несанкціонована заборгованість).

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 24.07.2017 року у розмірі 69063,24 грн.

При цьому суд враховує, що стороною відповідача не спростовано факт отримання кредитних коштів, а також не подано доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту, та спростовують правильність наданого товариством розрахунку заборгованості.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. За подання апеляційної скарги ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» сплачено судовий збір у розмірі 4542,00 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 7570,00 грн сплаченого судового збору за подання позову та за подання апеляційної скарги, а також витрати напрофесійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 7100,00 грн.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.374,375,381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» задовольнити.

Рішення (заочне) Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , адреса місцезнаходження площа Солом`янська, 2, м. Київ, заборгованість за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 24.07.2017 року в розмірі 69063,24 грн (шістдесят дев`ять тисяч шістдесят три гривні двадцять чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , адреса місцезнаходження площа Солом`янська, 2, м. Київ судовий збір за подання позовної та апеляційної скарги в розмірі 7570,00 грн (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень нуль копійок) та 7100,00 грн (сім тисяч сто гривень нуль копійок) витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 20 травня 2025 року.