Справа № 932/2649/25
Провадження № 2/932/959/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Обслуговуючий кооператив «Гаражно-будівельний кооператив «Автолюбітель-1», приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального міського округу Бойченко Тетяна Миколаївна про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування та витребування із чужого незаконного володіння гаражний бокс,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Обслуговуючий кооператив «Гаражно-будівельний кооператив «Автолюбітель-1», приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального міського округу Бойченко Тетяна Миколаївна про визнання права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в ГБК «Автолюбитель-1» в порядку спадкування та витребування із чужого незаконного володіння гаражного боксу № НОМЕР_1 в ГБК «Автолюбитель-1».

Ухвалою від 18.03.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, а саме: позивачу запропоновано усунути недоліки у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали, шляхом визначення ціни позову, сплатити суми судового збору за дві вимоги майнового характеру, з урахуванням вартості нерухомого майна та надати суду оригінал квитанції на підтвердження такої сплати.

Позивач на виконання ухвали суду від 18.03.2025 подала клопотання про усунення недоліків, в якому надала довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості та заявила клопотання про продовження строку для усунення недоліків та перевірити обставини для звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Суд зазначає, що доводи, які викладені у цьому клопотанні, аналогічні доводам, які були викладенні у клопотання при подачі позовної заяви. Оцінка зазначеним доводам вже надана судом при розгляді клопотання про звільнення судового збору.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави».

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій та повинна сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Крім того, судові витрати- це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя, суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ст. 136 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Фактичний аналіз змісту вищевказаних законодавчих норм свідчить про те, що процесуальна можливість відстрочки або звільнення судом належних до оплати судових витрат, зокрема й судового збору, належить до дискреційних повноважень суду, а тому немає імперативного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ЦПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

З урахуванням наданої довідки про оцінку майна розмір судового збору складає 2 673, 07 грн, який, на переконання суду, не становить надмірний тягар для позивача.

Отже, наведені позивачем доводи не дають достатніх підстав для звільнення її від сплати судового збору, що відповідає ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи положення ст. 177 ЦПК України, суд вважає за необхідне надати позивачу додатковий строк на усунення недоліків, а саме, сплатити судовий збір у розмірі 2 673, 07 грн та надати до суду докази його сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.: 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Обслуговуючий кооператив «Гаражно-будівельний кооператив «Автолюбітель-1», приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального міського округу Бойченко Тетяна Миколаївна про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування та витребування із чужого незаконного володіння гаражного боксу - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали, а саме: сплатити суму судового збору у розмірі 2 673, 07 грн та надати суду оригінал квитанцій на підтвердження такої сплати.

Судовий збір необхідно перерахувати на рахунок отримувача ГУК у Дн-кій обл./Шев.р/22030101 № UA0004628, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО)899998, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу-; 101; Судовий збір, за позовом (ПІБ позивача), Шевченківський районний суд міста Дніпра.

У разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Потоцька