Провадження № 2/742/216/25
Єдиний унікальний № 742/5966/24

21 травня 2025 року м. Прилуки
Cуддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Давидчук Д.П., розглянувши справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт файненс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.05.2025 у задоволенні позовних вимог ТОВ «Профіт файненс» відмовлено в повному обсязі.

Відповідно до частини першоїст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанції (ч. 8 ст. 262 ЦПК України).

Згідно з ч. 6 ст. 262 ЦПК України окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню.

Разом з тим, ч. 11 ст. 262 ЦПК України передбачено, що окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі,суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. (ч. 7ст.262 ЦПК України).

Окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена у разі, коли під час судового розгляду справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити.

Предметом спору в цій справі було стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між АТ «Дельта банк» та ОСОБА_1 . Вказаний договір був укладений сторонами 12.08.2013 строком на 3 роки. Представник відповідача в судовому засіданні заявив, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки вона спливла 12 серпня 2019 року.

Обґрунтовуючи відсутність пропуску строку позовної давності з його боку позивач надав до суду платіжне доручення від 26.09.2024 №PS22794168 на суму 242 гривні. Позивач зазначив у відповіді на відзив, що здійснивши оплату згідно з цією платіжною інструкцією, відповідач вчинив дії щодо визнання боргу відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, що має наслідком переривання строку позовної давності.

Оцінюючи зазначений доказ позивача суд дійшов висновку, що він має ознаки такого, що створений штучно, з огляду на таке.

По-перше, про існування такої платіжної інструкції і здійснення платежу на цю суму позивач не вказував у позовній заяві та в додатках до неї, а зазначив про це лише після отримання відзиву відповідача на позовну заяву.

По-друге, судом встановлено, що про заміну сторони у зобов`язанні, а саме про заміну кредитора, відповідач дізналась після звернення позивача з позовом до суду, тобто у 2024 році. Відтак відповідач не була обізнана ні про заміну кредитора, ні про реквізити, на які необхідно сплатити кошти.

По-третє, платником в цій платіжній інструкції зазначена не відповідач, а ТОВ «ФК «Контрактовий дім», а надавач платіжних послуг платника філія Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк». Місцезнаходженням цих компаній згідно з відкритими даними є м. Київ. В той же час, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що відповідач у цей час не перебувала на території м. Києва.

По-четверте, платіжна інструкція не містить підпису відповідача та представник відповідача категорично заперечив сплату цього платежу відповідачем.

Посилання позивача на те, що банківські реквізити ТОВ «Профіт файненс» містяться у вільному доступі на офіційній веб-сторінці ТОВ «Профіт файненс» у розділі «Інформація», а також на сайті міститься посилання на кредитний портфель на сайті ФГВФО, де визначено перелік кредитних договорів, за якими відступлено права вимоги на користь ТОВ «Профіт файненс» суд вважає необгрунтованими, оскільки відповідно до них відповідач, яка є мешканцем села Яблунівка Прилуцького району Чернігівської області та не обізнана про особливості функціонування ринків фінансових послуг, щоб дізнатись про те, що за кредитним договором, який був укладений нею в 2016 році з АТ «Дельта банк» (фінансовою установою, яка наразі ліквідована) та за яким нею, з її пояснень, заборгованість була погашена у 2019 році, мала через 5 років після цього, у 2024 році цілеспрямовано зайти на сайт ТОВ «Профіт файненс» та там в розділі «Інформація» знайти не тільки реквізити для оплати, але й посилання на кредитний портфель з сайту ФГВФО, де в переліку кредитних договорів , які були відступлені ТОВ «Профіт файненс» знайти своє прізвище і свій кредитний договір.

Таким чином, у судді наявні підстави вважати про наявність факту надання до суду завідомо підробленого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 384 КК України передбачена кримінальна відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

На переконання судді, такі дії свідчать про порушенням конституційних прав особи та намагання ввести суд в оману щодо наявності законних підстав для задоволення заявлених вимог щодо стягнення заборгованості та надання суду завідомо неправдивих доказів.

Приписами частини 4 статті 43 ЦПК Українивизначено, зокрема, що за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

З урахуванням зазначених обставин, в діях відповідних осіб можуть вбачатися ознаки злочинів, передбачених ст. 358 та 384 КК України.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду (постанова від 07 лютого 2019 року у справі № 800/500/16).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне довести до відома Чернігівської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про виявлені судом порушення для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, які сприяють порушенню законодавства України та прав громадян.

Керуючись ст. 260, 262 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Довести до відома Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Чернігівської обласної прокуратури обставини, зазначені в окремій ухвалі, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, які сприяють порушенню законодавства України та прав громадян, а також притягнення до відповідальності винних осіб, чиї дії та/або бездіяльність призвели до вказаних порушень.

Про результати розгляду окремої ухвали та вжиті заходи письмово проінформувати Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у місячний термін з дня отримання окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена особами, яких вона стосується, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 21 травня 2025 року.

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК