УХВАЛА

16 травня 2025 року

м. Київ

справа № 283/1251/16-ц

провадження № 61-5618ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Бойкінічем Романом Сергійовичем, на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про визнання права особистої приватної власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (який в ході розгляду справи уточнила).

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом

до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності (який в ході розгляду справи уточнив).

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 22 березня

2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частини саморобного причіпу (2002 року випуску) синій, державний номерний знак НОМЕР_1 ; 1/2 частини автомобіля марки «OPEL Senator» (1989 року випуску) білий, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 ; 1/2 частини прогулянкового судна ВАLТ-550

№ НОМЕР_4, бортовий, реєстраційний номер судна УКИ-108-К (зареєстровано у Судновій книзі України СК 001 від 13 червня 2002 року). Визнано за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частини саморобного причіпу (2002 року випуску) синій, державний номерний знак НОМЕР_1 ; 1/2 частини автомобіля марки «OPEL Senator» (1989 року випуску) білий, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 ; 1/2 частини прогулянкового судна ВАLТ-550 № НОМЕР_4, бортовий реєстраційний номер судна УКИ-108-К (зареєстровано у Судновій книзі України СК 001 від 13 червня 2002 року). Залишено саморобний причіп (2002 року випуску) синій, державний номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль марки «OPEL Senator» (1989 року випуску) білий, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , прогулянкове судно «ВАLТ-550» № НОМЕР_4 , бортовий реєстраційний номер судна НОМЕР_5 (зареєстровано у Судновій книзі України СК 001 від 13 червня 2002 року) у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишено

без задоволення, рішення Малинського районного суду Житомирської області

від 22 березня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 22 березня

2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2020 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна скасовано, справу передано в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції (провадження № 61-7178св20).

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 08 лютого

2024 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Проведено поділ майна подружжя та визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , право приватної власності по 1/2 (ідеальній) частці за кожним на:

1.Житловий будинок загальною площею 46,2 кв. м, житловою площею 15.1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

2.Саморобний причіп, 2002 року випуску, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

3.Автомобіль OPEL Senator, 1989 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 ;

4.Прогулянкове судно "ВАLТ-550" № НОМЕР_4 , бортовий реєстраційний номер судна НОМЕР_5 , зареєстроване у Судновій книзі України СК 001 від 13.06.2002.

Залишено житловий будинок загальною площею 46,2 кв. м, житловою площею

15.1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, саморобний причіп, 2002 року випуску, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; автомобіль OPEL Senator, 1989 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 ; прогулянкове судно "ВАLТ-550" № НОМЕР_4 , бортовий реєстраційний номер судна НОМЕР_5 , зареєстровано у Судновій книзі України СК 001 від 13.06.2002, у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності задоволено частково.

Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 :

1. Земельну ділянку, площею 17,301 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :02:000:0048, що знаходиться на території Луківської сільської ради Малинського району (нині Коростенського району) Житомирської області;

2. Земельну ділянку, площею 8,5883 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :02:000:0049, що знаходиться на території Луківської сільської ради Малинського району (нині Коростенського району) Житомирської області;

3. Земельну ділянку, площею 4,0565 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :02:000:0050, що знаходиться на території Луківської сільської ради Малинського району (нині Коростенського району) Житомирської області.

4. Земельну ділянку, площею 3,5055 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :02:000:0053, що знаходиться на території Луківської сільської ради Малинського району (нині Коростенського району) Житомирської області;

5. Земельну ділянку, площею 2,4903 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :02:000:0054, що знаходиться на території Луківської сільської ради Малинського району (нині Коростенського району) Житомирської області;

6. Земельну ділянку, площею 1,5902 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :02:000:0055, що знаходиться на території Луківської сільської ради Малинського району (нині Коростенського району) Житомирської області;

7. Житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 51,8 кв. м, житловою площею 32,2 кв. м;

8. Житловий будинок загальною площею 353,1 кв. м, житловою площею 122,4 кв. м з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

9. Об`єкт нерухомого майна: комплекс, комора, телятник, навіс для сіна, сінажна траншея, артезіанська свердловина, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 ;

10. Мисливську нарізну зброю марки «Browning», калібру 22 LR , № НОМЕР_9 ;

11. Мисливську нарізну зброю марки «DPMSG2», калібру 308 Win , № НОМЕР_11 ;

12. Мисливську нарізну зброю марки «CZ-527», калібру 223 Rem, № НОМЕР_12 ;

13. Мисливську нарізну зброю марки «Colt», калібру 223 Rem, № НОМЕР_14 ;

14. Мисливську комбіновану зброю марки «Blaser R8», калібру 308 Win/ 223 Rem, № НОМЕР_16 ;

15. Мисливську гладкоствольну зброю марки «Fabarm Lion Н368 Comosit», калібру 12/76, № НОМЕР_17 ;

16 . Мисливську гладкоствольну зброю марки «Beretta А400», калібру 12/89, № НОМЕР_19 ;

17. Автомобіль Renault Kangoo 1.9D, 2002 року випуску, жовтого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_20 , № кузова НОМЕР_21 ;

18. Причіп ПГМФ 8904, 2006 року випуску, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_22 , № шасі НОМЕР_23 ;

19. Причіп ПР ОДИСЕЙ 5, 2011 року випуску, зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_24 , № шасі НОМЕР_25 ;

20. Автомобіль DAIMLER-CHRYSLER 902.6 КА, 2005 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_26 , № кузова НОМЕР_27 ;

21. Автомобіль DAIMLER-CHRYSLER 313, 2006 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_28 , № кузова НОМЕР_29 ;

22. Мотоцикл ZHEJIANG LZX200GY-2, 2008 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_30 , № шасі НОМЕР_31 ;

23. Автомобіль FAW СА1047, 2008 року випуску, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_32 , № шасі НОМЕР_33 ;

24. Автомобіль TOYOTA Tundra, 5665, 2011 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_34 , № шасі НОМЕР_35 ;

25. Автомобіль TOYOTA Tundra, 5700 (2007), чорний, державний номерний знак НОМЕР_36 , № шасі НОМЕР_37 ;

26. Прогулянкове судно «Крим», бортовий реєстраційний номер судна НОМЕР_38 ;

27. Прогулянкове судно «Казанка 5м3», бортовий реєстраційний номер судна НОМЕР_39 ;

28. Прогулянкове судно «ТЕRHI VARIO» № НОМЕР_40 , бортовий реєстраційний номер судна НОМЕР_41 .

У решті вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовлено.

Витрати Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, пов`язані із наданням доказів, у розмірі 453,74 грн, компенсовано за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через адвоката Бойкініча Р. С., залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через адвоката Яременка Д. В., задоволено частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 08 лютого

2024 року в частині решти вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_2

до ОСОБА_1 , якою відмовлено у визнанні спільною сумісною власністю трикімнатної квартири АДРЕСА_4 змінено, викладено мотивувальну частину рішення суду першої інстанції у редакції цієї постанови.

У решті рішення залишено без змін.

Відмовлено представнику ОСОБА_2 - адвокату Яременку Д. В., у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

У квітні 2025 року до Касаційного цивільного суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Бойкінічем Р. С., на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2024 року

та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2025 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується

з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:

1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;

4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;

5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;

6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;

8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Аналізуючи вищезазначені норми, Верховний Суд зауважує, що касаційна скарга має містити: пункт 1 - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується заявник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, в яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах. Суд звертає увагу заявника, що судовими рішеннями у подібних правовідносинах є такі рішення, в яких подібними є: предмети спору; підстави позову; зміст позовних вимог; встановлені судом обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин; пункт 2 - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення; пункт 3 - зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування з конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи; пункт 4 - посилання на підстави, передбачені частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Крім того, відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

Прохальна частина касаційної скарги не сформульована відповідно до вимог статті 409 ЦПК України.

З огляду на прохальну частину касаційної скарги заявлено вимогу лише щодо скасування рішення суду першої інстанції, натомість щодо постанови суду апеляційної інстанції, якою змінено рішення суду першої інстанції, вимог не заявлено.

За приписами статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Отже заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги та подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України та надати докази направлення цієї скарги іншим учасникам справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Бойкінічем Романом Сергійовичем, на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець