Справа № 466/2428/25
Провадження № 2/466/1755/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 травня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Костюк В. С.

з участю: позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

у с т а н о в и в:

14 березня 2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: Позивачі ОСОБА_1 з 21.06.1983 року, ОСОБА_2 з 12.07.1990 року, ОСОБА_3 з 10.03.1994 року, неповнолітні ОСОБА_5 з 18.06.2010 року, ОСОБА_6 з 23.11.2012 року та відповідач - ОСОБА_4 з 13.01.1989 року, що підтверджується відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 177719 від 20.11.2024.

Відповідач ОСОБА_4 колишній чоловік Позивача ОСОБА_1 , шлюб з яким розірваний 24.10.200б року, про що складено відповідний актовий запис №376 та батько позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Квартира складається з трьох кімнат загальною площею 65.7 кв.м., житловою площею 37.7 кв.м., допоміжна площа 28.0 кв.м.

Відповідач ОСОБА_4 ще за два роки до розірвання шлюбу, з 2004 року в спірній квартирі не проживає, що підтверджується доказами - Актами обстеження матеріально побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 03 вересня 2024 року, від 08 жовтня 2024 року, від 04 листопада 2024 року, 02 грудня 2024 року,13 січня 2025 року,27 лютого 2025 року, складеними Головою ОСББ «О. Кошиця, 9», підписаними Головою ОСББ «О. Кошиця, 9» та сусідами квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Тривалий час відповідач ОСОБА_7 проживає в селі Куровичі на території Глинянської міської ради, Львівського району, Львівської області, що підтверджується довідкою засвідченою старостою Куровицького Старостинського округу, Львівського району, Львівської області та довідкою, якою підтверджено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно постійно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач не оплачує комунальні послуги і ніколи не платив. Оплату здійснюють позивачі, що підтверджується платіжними інструкціям, які долучаємо до позовної заяви.

Квартирою відповідач не цікавиться, особистих речей його у квартирі немає, добровільно з реєстрації не знімається. Перешкод у користуванні житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 вони ніколи ОСОБА_4 не чинили. Дана обставина підтверджується відповіддю з відділу поліції №1 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області № 77234-2025 від 06.03.2025 (440346).

Відповідач ОСОБА_4 свідомо, без поважних причин не приходить та не проживає у спірній квартирі, що свідчить про втрату ним інтересу до квартири. Доступ до помешкання він має, однак не проживає у квартирі багато років. З 2004 року жодного разу не приходив у квартиру.

Позивачі зазначають, що вони не можуть реалізувати виникле право приватизації спірного житла, тому усунення перешкод у здійсненні право користування та розпорядження квартирою шляхом визнання відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є належним способом захисту їхніх порушених прав.

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відповідачем ОСОБА_4 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 березня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 06 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 травня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

У судове засідання відповідача ОСОБА_4 повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачів, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, їх відповідності закону та необхідності їх задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступне.

Цей спір виник з правових відносин щодо користування житловим приміщенням.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 177719 від 20.11.2024 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 з 21.06.1983 року, ОСОБА_2 з 12.07.1990 року, ОСОБА_3 з 10.03.1994 року, неповнолітні ОСОБА_5 з 18.06.2010 року, ОСОБА_6 з 23.11.2012 року та відповідач - ОСОБА_4 з 13.01.1989 року,

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розірвано шлюб між Відповідачем ОСОБА_4 та Позивачем ОСОБА_1 , актовий запис №376.

ОСОБА_4 є батьком позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Квартира складається з трьох кімнат загальною площею 65.7 кв.м., житловою площею 37.7 кв.м., допоміжна площа 28.0 кв.м.

Відповідно до Актів обстеження матеріально побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 03 вересня 2024 року, від 08 жовтня 2024 року, від 04 листопада 2024 року, 02 грудня 2024 року,13 січня 2025 року,27 лютого 2025 року, складеними Головою ОСББ «О. Кошиця, 9», підписаними Головою ОСББ «О. Кошиця, 9» та сусідами квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 Відповідач ОСОБА_4 ще за два роки до розірвання шлюбу, з 2004 року в спірній квартирі не проживає.

Згідно з довідкою засвідченою старостою Куровицького Старостинського округу, Львівського району, Львівської області тривалий час відповідач ОСОБА_7 проживає в селі Куровичі на території Глинянської міської ради, Львівського району, Львівської області та якою підтверджено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно постійно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до платіжних інструкцій Відповідач не оплачує комунальні послуги, оплату здійснюють Позивачі.

Згідно з відповіддю з відділу поліції №1 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області № 77234-2025 від 06.03.2025 (440346) перешкод у користуванні житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 Позивачі ніколи ОСОБА_4 не чинили.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник вправі вимагати усунення перешкод, пов`язаних з володінням, користуванням та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відомості про зняття з реєстрації вносяться до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ст. 7 вищевказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з того, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У ст. 72 Житлового кодексу України зазначено: визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У ч. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено наступне: «Відповідно до ст.107ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо)».

З огляду на вищевикладене, надавши правову оцінку доводам та доказам у справі, суд дійшов висновку, що позов є підставним, вимоги Позивачів ґрунтуються на вимогах закону, докази на які позивач посилається є належними та допустимими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Тому, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П. Т. Едер