КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 362/556/22 Головуючий у суді першої інстанції - Ковбель М.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/464/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Васильківтепломережа» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2023 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення,

встановив:

У січні 2022 року КП «Васильківтепломережа» звернулося до суду з зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідачка мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Квартира обладнана централізованою системою опалення.

Позивач надає відповідачці послуги з централізованого опалення. Однак, відповідачка оплату за опалення не проводить, внаслідок чого станом утворився борг у розмірі 80 232,86 грн, що стало передумовою звернення до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2022 року позов задоволено. стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Васильківтепломережа» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 80 232,86 грн.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2023 року заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом КП «Васильківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасовано і призначено справу до судового розгляду в порядку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без виклику)

14 червня 2023 року КП «Васильківтепломережа» подало до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 117 112, 25 гривень, 3 % річних в сумі 2 635,29 гривень, інфляційні втрати в сумі 16 310,28 гривень грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Васильківтепломережа» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 89 973,69 грн, 3 відсотки річних в сумі 2635,29 грн, інфляційні втрати в сумі 16 310,28 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Васильківтепломережа» витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням в частині стягнення основної суми заборгованості, позивач КП «Васильківтепломережа» подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2023 року в оскаржуваній частині скасувати, ухвалити нове рішення, яким про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Васильківтепломережа» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з січня 2019 року по травень 2023 року в сумі 113 530,10 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим що, що суд правильно визначився із періодом, за який слід стягнути заборгованість, однак, зазначив помилкову суму до стягнення, яка не відповідає наданому позивачем розрахунку.

В частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат рішення суду не оскаржується, тому апеляційному перегляду в межах даного провадження не підлягає.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_1 не скористалась.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України (в редакції, чинній на день подачі апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за надані комунальні послуги у загальному розмірі 136 057,82 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Як вбачається із п. 3.1 статуту КП «Васильківтепломережа», основною метою діяльності КП «Васильківтепломережа», як виробника комунальної послуги, є забезпечення якісного та безперебійного постачання теплової енергії, централізованого опалення гарячого водопостачання споживачам міста: підприємствам, організаціям, установам відомчого і комунального житла та іншим.

Встановлено, що, відповідачка ОСОБА_1 проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з централізованого опалення квартири, які надає КП «Васильківтепломережа», даний факт ніким зі сторін не оспорюється та не спростовується.

Згідно зі ст.68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 червня 2005 року «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», відповідач повинен сплачувати за отримані комунальні послуги в установленому законом порядку.

Разом з цим, за змістом ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якісні показники житлово-комунальних послуг мають відповідати вимогам законодавства.

Також факт відсутності договору про надання послуг, не є підставою для відмови в позові, оскільки згідно з ч. 1 ст. 10 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають з дій, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачка просила суд застосувати до спірних відносин наслідки спливу строків позовної давності.

Главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється спеціальна позовна давність тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України.

Так, за загальним правилом перебігу загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить при визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Суд першої інстанції встановив, що платежі за житлово-комунальні послуги здійснюються регулярно, що стверджується довідкою про нарахування та сплату, тому в даному випадку строк позовної давності переривається регулярним внесенням платежів.

Окрім того, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено виконання грошового зобов`язання щомісячними платежами, право позивача як виконавця послуг вважається порушеним з моменту недотримання споживачем строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 28.08.2019 року у справі №456/2900/14.

Як вбачається із наданого суду розрахунку, позивач просив стягнути заборгованість з вересня 2018 року по травень 2023 року (з урахуванням збільшення позовних вимог), а з позовом до суду позивач звернувся в січні 2022 року, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з вересня 2018 року по грудень 2019 року задоволенню не підлягають, оскільки заявлені з пропущеним строком позовної давності.

На підставі викладеного, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов у цілому правильного висновку про те, що позовні вимоги КП «Васильківтепломережа» про стягнення нарахованої основної заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення підлягають задоволенню частково, за період з січня 2019 року по травень 2023 року.

Разом з цим, висновки суду першої інстанції щодо розміру основної заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення є помилковими, оскільки, відповідно до наданого позивачем розрахунку, вказана заборгованість за період з січня 2019 року по травень 2023 року становить 113 530,10 грн.

З огляду на вимоги закону та встановлені у справі обставини, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для зміни рішення в частині визначення розміру суми заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення, що підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Васильківтепломережа» задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2023 року в частині визначення розміру суми грошових коштів та судового збору змінити, збільшивши суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення з 89 973,69 гривень до 113 530 (сто тринадцять тисяч п`ятсот тридцять) гривень 10 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: С.М. Верланов

Т.О. Невідома