Справа №345/1814/25
Провадження № 2-о/345/122/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сирко Й.Й.,

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представника заявника-адвоката Романів Оксани Павлівни заінтересована особа: Калуської міської ради Івано-Франківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Романів О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із зазначеною вище заявою. Вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (далі - спадкодавець, постійним місцем проживання якого було: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, на яке за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 (далі - спадкодавець). Цей заповіт посвідчено Фітяк З.В., секретарем Тужилівської сільської ради народних депутатів Івано-Франківської області та зареєстровано в реєстрі за №171. Заповіт складено у двох примірниках, один з яких зберігається у справах виконавчого комітету Тужилівської сільської ради, а другий у заповідача ОСОБА_2 . Дублікат заповіту виданий 01 квітня 2024 року Тужилівським старостинським округом Калуської міської ради Івано-Франківської області за реєстровим №11-12.

З метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійним місцем проживання якої було: АДРЕСА_1 , а саме земельних ділянок, які розташовані за адресою: Івано-Франківська область, Калуський район с. Тужилів, які входять до складу спадкового майна.

27 листопада 2024 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б., ОСОБА_1 (далі - заявник) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з розбіжністю в імені у документах: а саме, помер ОСОБА_2 , тоді як у документах на власність зазначено ОСОБА_4 .

У зв`язку з цим заявник змушений звернутись із заявою до суду про встановлення юридичного факту.

Представник заінтересованої особи Калуської міської ради Івано-Франківської області подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Судові витрати просить залишити за заявником

Представник заявника в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника, заяву підтримує та просить її задоволити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до архівної довідки від 03 грудня 2024 № М-185(Ц)/06-06 ОСОБА_2 (так у документі) народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Берлоги Калуського повіту (нині Калуського району),

Відповідно до свідоцтва про одруження, яке видане 17.04.1967 р., ОСОБА_4 ,1930 р.н. місце народження с.Берлоги Калуського району та ОСОБА_5 1932 р.н. с. Тужилів Калуського району зареєстрували шлюб 05 лютого 1950 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Тужилів Калуського району, Івано-Франківської області, де проживала до дня смерті. Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняв її чоловік ОСОБА_2 , що підтверджується копією спадкової справи №345/2002.

Згідно документів, які містяться у спадковій справі ім`я спадкоємця зазначається як « ОСОБА_6 » (пенсійне посвідчення, свідоцтво про одруження), так і « ОСОБА_7 » ( доручення, свідоцтво про право на спадщину за законом).

Відповідно до Державного акта про право приватної власності на землю І-ІФ №041313 ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у селі Тужилів Тужилівської сільської ради. Цей державний акт зареєстровано в Книзі державних актів на право приватної власності на землю 29 липня 1999 року за №313, де ім`я спадкодавця вказано « ОСОБА_6 ».

На момент реєстрації права власності на землю у спадкоємця в усіх документах було помилково вказано тільки ім`я « ОСОБА_6 », цей факт підтверджується копіями з погосподарських книг за 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000 роки. Згідно інформації, яка міститься у по господарських книгах за той період ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав разом зі своїми членами сім`ї: ОСОБА_3 дружиною, ОСОБА_8 сином, ОСОБА_1 зятем, ОСОБА_9 донькою, ОСОБА_10 онуком.

Згідно інформації з погосподарської книги за 2001-2005 роки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав разом зі своїми членами сім`ї: ОСОБА_1 зятем, ОСОБА_9 донькою, ОСОБА_10 онуком, ОСОБА_11 онуком.

Також згідно довідок виданих Тужилівським старостинським округом від 23.05.2024 №105, 23.05.2024 №104, 03.04.2024 №82 ОСОБА_2 до дня смерті проживав та був зареєстрований АДРЕСА_1 .

Той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є однією особою підтверджується вищезгаданими документами.

Однак у 1999 році при виготовленні Державного акту на право приватної власності на землю І-ІФ №041313 ім`я спадкодавця вказано « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 ».

Вказана розбіжність у документах, що посвідчують право приватної власності, не дає спадкоємцю ОСОБА_1 можливості оформити спадщину та розпоряджатися спадковим майном, тому він змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності документів.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 12 постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт, а саме що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ІФ №041313 від 29.07.1999р належить ОСОБА_2 .

Таким чином, оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені письмовими доказами, тому є всі підстави для задоволення заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Встановити юридичний факт, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ІФ №041313 від 29.07.1999 належать ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 20.05.2025.

Суддя