ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/61/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року Дарницький районний суд міста Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Петрової Т.О.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Любченко Т.С.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Крикунова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі, а саме 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

В обґрунтування позову зазначає, що вони з відповідачем ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається на 3 курсі на факультеті журналістики Київського університету ім. Бориса Грінченка, період навчання з 19.09.2022 року по 30.06.2026 року, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги.

Відповідач є працездатним, не є особою з інвалідністю, отримує дохід від підприємницької діяльності, має у власності рухоме та нерухоме майно, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу.

Крім того, у відповідності до судового наказу Дарницького районного суду міста Києва від 02.11.2023 року у цивільній справі №753/5513/23 з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що її щомісячний дохід становить 11 000,00 грн., якого не вистачає на утримання двох дітей. Всі витрати на утримання повнолітнього сина несе вона сама, зокрема витрати на їжу, придбання одягу, проїзд транспортом. Навчання сина за денною формою унеможливлює його працевлаштування, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, що стало підставою звернення до суду.

29.03.2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування зазначає про те, що син здобуває вищу освіту на бюджетній основі, тобто навчання фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету, а не оплачується за договором (контрактом). Крім того, позивачкою не враховано, що він вже сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , відповідно до судового наказу Дарницького районного суду міста Києва від 02.11.2023 року у цивільній справі №753/5513/23, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, він страждає на хронічне захворювання, хворобу Лайма, що характеризується ураженням периферичної нервової системи та потребує тривалого медичного спостереження й лікування. Зазначає, що він не має доходу, є волонтером у БФ «Допоможіть Україні», надає медичну допомогу в зоні бойових дій. З огляду на викладене, вважає, що позивачкою не доведено, що він може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину (а.с. 77-92 т. 1).

05.04.2024 року від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Любченко Т.С. надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що не зважаючи на те, що відповідач офіційно припинив свою підприємницьку діяльність, він продовжує неофіційно отримувати дохід від продажу сантехніки через магазин « Santech Help », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та через Інтернет-майданчик « OLX ». Крім того, їх з відповідачем син ОСОБА_6 потребує додаткових матеріальних витрат на лікування, оскільки має встановлений діагноз: Гострий тромбоз підключичної вени з права, синдром Педжета-Шреттера. Просить суд врахувати, що їх донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також навчається, а саме в Коледжі мистецтв та дизайну, вартість навчання в якому становить 20 000,00 грн. на рік. Разом з тим, її власних доходів не вистачає на утримання двох дітей, відповідач на добровільній основі фінансової допомоги дітям не надає. Відповідач не є пенсіонером, не має інвалідності, а отже має можливість забезпечувати сина, доказів зворотного суду не надав. Захворювання, на яке страждає відповідач, не є перешкодою для його працевлаштування та отримання прибутку, що підтверджується відсутністю медичних висновків про повну втрату працездатності (а.с. 106-128 т. 1).

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Любченко Т.С. підтримали позов з підстав викладених у ньому та просили задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник Крикунов О.В. заперечували проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьком повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач ОСОБА_2 (а.с. 12 т. 1).

ОСОБА_3 з 19.09.2022 року є студентом факультету журналістики Київського університету імені Бориса Грінченка, навчається на третьому курсі денної форми навчання за кошти місцевого бюджету, термін закінчення навчального закладу 30.06.2026 року, що підтверджується Довідкою №1-1060/23 від 25.08.2023 року та Довідкою №1-702/25 від 13.05.2025 року (а.с. 17 т. 1).

У зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, оскільки його мати ОСОБА_1 несе витрати на їжу, придбання одягу, проїзд транспортом, що пов`язані з його навчанням.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працевлаштована у ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» та отримує щомісячний дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 11 500,00 грн. щомісячно, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22.08.2023 року (а.с. 51-52 т. 1).

Відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, доходу від підприємницької діяльності не має, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 05.02.2024 року та листом №3733/5/99-00-12-04-02-05 від 19.03.2025 року (а.с. 55, 89 т. 1, а.с. 1-4 т. 2).

У відповідності до судового наказу Дарницького районного суду міста Києва від 02.11.2023 року у цивільній справі №753/5513/23 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

На примусове виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02.11.2023 року у цивільній справі №753/5513/23, з відповідача щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.04.2023 року та до досягнення дитиною повнолітня, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження №71853100 від 22.05.2023 року (а.с. 53-54 т. 1).

ОСОБА_2 є власником 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №235240732 від 03.12.2020 року (а.с. 56-57 т. 1) та власником транспортного засобу «Volkswagen Fox», 2007 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 (а.с. 58 т. 1).

З розрахунку заборгованості по аліментах № 71853100/9 від 02.04.2024 року, який складений головним державним виконавцем Дарницького ВДВС у м. Києві Білан Ю.С., станом на 01.04.2024 року у відповідача ОСОБА_2 наявна заборгованість по аліментах на неповнолітню доньку, яка становить 6 198,39 грн. (а.с. 119-120 т. 1).

Відповідачу ОСОБА_2 діагностовано хворобу Лайма у хронічній формі, з ураженням периферичної нервової системи - полійнейропатія з переважним ураженням нижніх кінцівок, поліартрит, з переважним залученням колінних, плечових суглобів, суглобів кисті та стоп. Хронічний больовий синдром. Дегенеративно-дистрофічні зміни шийного та поперекового відділів хребта, ускладнені протрузією та екструзією міжхребцевих дисків. Вторинний стеноз хребтового каналу на рівні L3-L5. Остеоартрит правого плечового суглоба, імпіджмент синдром 1 ст. Хронічний гастро-дуаденіт, період ремісії. Дуадено-гастральний та гастро-езофагальний рефлюкси, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.06.2023 року КНП «„ЦПМСД № 1" Дарницького району м. Києва» та іншими медичними документами (а.с. 82-83, 86, 88 т. 1).

Між сторонами склалися правовідносини з питання обов`язку батьків утримувати дитину, яка продовжує навчання і врегульовані нормами Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182, 200 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка має захворювання, стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів, який не має офіційного доходу, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки, є працездатним.

Судом також враховано, що відповідач не є інвалідом чи пенсіонером, доказів визнання його непрацездатним внаслідок захворювання суду не надано.

Факт наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна сам по собі не може слугувати виключною підставою для задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Під час вирішення цього питання суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що мають значення для справи, у тому числі майновий стан обох батьків, потреби дитини, стан здоров`я дитини та відповідача, а також інші докази, надані сторонами.

З урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з останнього на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до закінчення сином навчання, оскільки, на думку суду, саме такий розмір аліментів буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи також обов`язок і матері утримувати свого сина.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 429,44 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог (1 073,60 грн. х 40 %).

Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, судові витрати із сплати судового збору у сумі 644,16 грн. (1 073,60 грн. - 429,44 грн.) слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 281-282 ЦПК України, 180, 182, 199, 200 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з 12.12.2023 року до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2026 року, але не більше, чим до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років.

Допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 44 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 23.05.2025 року.

Суддя: Л.М. Осіпенко