Справа № 554/7267/24
провадження 2/527/272/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді - Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мороз Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», який поданий представником позивача Тараненком Артемом Ігоровичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

26 грудня 2024 року представник позивача звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з указаним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором №699503900 від 18.03.2020 у розмірі 23000,90 грн., із яких: 8250 грн. - заборгованість по кредиту; 14750,90 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та правничих витрат, які склали 5000,00 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначив, що 18.03.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №699503900 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За таким правочином сторонами погоджено наступні істотні умови кредитування: розмір кредитної лінії - 8250 грн.; строк дії кредитної лінії - 30 днів; дисконтна процентна ставка - 1,57% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; базова процентна ставка - 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Строк кредиту: 30 днів.

Передували укладенню такого договору наступні дії позичальника. Останній за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео» (www.moneyveo.ua) та ознайомився із актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику. Після цього добровільно, без примусу чи тиску заявив про бажання отримати кошти, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту кредитодавця, вказавши свої особисті персональні ідентифікаційні дані.

Первісним кредитором ТОВ «Манівео» здійснено ідентифікацію/верифікацію позичальника, а саме перевірено особисті дані, платіжну картку та її приналежність позичальнику.

Після цього первинним кредитором було прийнято рішення щодо укладення договору, який позичальник підписав за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 657DAEF4. Зокрема, 18.03.2020 о 12:25:41 год. відповідач увів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та підтвердив підписання договору.

Того ж дня, 18.03.2020 ТОВ «Манівео» ініціювало переказ коштів на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що вважає доказом на підтвердження прийняття ним пропозиції первинного кредитора.

Позичальник, будучи обізнаним з істотними умовами кредитування, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 23000,90 грн., заявлена до стягнення позивачем, як правонаступником кредитора за факторинговими договорами.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з повідомленням сторін.

11 березня 2025 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення на позовну заяву, відповідно до яких представник вказав, що як зазначено позивачем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено ряд додаткових угод, якими продовжено строк дії договору за факторинговими договорами. Однак позивач не надав доказів відступлення йому права вимоги до відповідача за кредитним договором, а тому у задоволенні позовних вимог прохав відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій прохав розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник відповідача направив до суду заяву, в якій прохав проводити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, проти задоволення позову заперечують в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 18.03.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №699503900. Відповідно до умов Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 8250 грн., строком на 30 днів, дисконтна процентна ставка - 1,57% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Договір підписано електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с.63-64).

За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 8250 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику (п.1.1. договору).

Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (п.1.2. договору).

Сторони погодили, що установлений в п.1.2. договору строк дії цього договору може бути продовжено на весь період протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, та визначається як період від дати отримання позичальником кредиту до фактичної дати повернення кредиту, процентів за дисконтною та/або базовою процентними ставками, компенсації яка має бути сплачена у разі невиконання умов договору (пені) та інших нарахувань передбачених договором (п.4.2. договору).

Кредитодавцем були виконані умови договору та перераховані грошові кошти у розмірі 8250 грн. на рахунок позичальника, що підтверджується платіжним дорученням про перерахування коштів та довідкою №06/2024 виданою ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.65,74).

Також матеріалами справи підтверджується, що 18.03.2020 на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (www.moneyveo.ua) сформовано заявку на отримання грошових коштів у кредит, загальна інформація: ОСОБА_1 ; договір (оферта) №699503900; дата укладення договору: 18.03.2020; сума кредиту: 8250 грн.; строк кредиту: 30 днів; персональні дані: фінансовий номер телефону: НОМЕР_2 ; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспортні дані та РНОКПП; адреса реєстрації та місця проживання (а.с.67).

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» складено довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі, за яким акцепт оферти позичальником здійснено одноразовим ідентифікатором 657DAEF4, відправлено 08.03.2020 о 12:25:22 на номер телефону НОМЕР_2 , ідентифікатор введено 08.03.2020 о 12:25:41, а кошти перераховано 08.03.2020 о 12:25:49 (а.с.59).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова заборгованість» відповідачу здійснювалося нарахування коштів за користування кредитними коштами, відповідач не здійснював погашення заборгованості. Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 згідно розрахунку станом на 22.06.2020 становить 21037,40 грн. (а.с.14-15).

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 було викладено у новій редакції. Дія договору факторингу неодноразово продовжувалася (а.с.33-36, 44, 16-19, 9).

Відповідно до реєстру прав вимоги №85 від 23.06.2020 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №699503900 на суму 21177,65 грн. (а.с.10-11).

Згідно довідки №699503900/ФК від 17.06.2024, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтвердило відступлення 23.06.2020 права вимоги за кредитним договором №699503900 від 18.03.2020 укладеним з ОСОБА_1 ТОВ «Таліон Плюс» (а.с.46).

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, термін дії договору неодноразово продовжувався укладеними додатковими угодами (а.с.27-29, 45, 32).

Відповідно до реєстру прав вимоги №7 від 28.10.2021 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №699503900 на суму 23000,90 грн. (а.с.21-22).

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» у період з 23.06.2020 до 28.10.2021 останнім здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитними коштами на підставі кредитного договору №699503900, розмір заборгованості станом на 28.10.2021 становить 23000,90 грн. (а.с.73).

14.02.2022 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 14/02/22-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.23-25).

Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 14.02.2022 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №699503900 на суму 23000,90 грн. (а.с.42-43).

Відповідно до Виписки з особового рахунку за кредитним договором №699503900 ОСОБА_1 , заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №699503900 від 18.03.2020 станом на 18.06.2024 складає 23000,90 грн. (а.с.58).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційних телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Юніт Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості, суд виходить з наступного.

Із наданих позивачем та досліджених судом документів установлено, що відповідачу на підставі укладеного кредитного договору були надані кошти у розмірі 8250 гривень, які відповідач у строки встановлені умовами договору не повернув, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання щодо стягнення відсотків, суд виходить із відсоткової ставки передбаченої умовами кредитного договору та строком користування кредитними коштами.

Так, Умовами Договору №699503900 від 18.03.2020 передбачено строк користування кредитними коштами 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,57% за добу.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками у розмірі 3885,75 грн. (8250 грн. х 1,57% х 30 днів).

У іншій частині вимоги про стягнення відсотків є необґрунтованими та не відповідають умовам укладеного договору.

Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку.

Таким чином нарахування відсотків після спливу строку користування кредитними коштами є безпідставним.

У таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Зазначена вище правова позиція суду підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року по справі №916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості підлягають до часткового задоволення на загальну суму 12135,75 гривень, з яких: 8250 гривень - основна сума боргу; 3885,75 гривень - заборгованість за відсотками.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду ТОВ «Юніт Капітал» було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 66).

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме підлягає стягненню 1278,11 грн судового збору, виходячи з наступного розрахунку: 12135,75 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (ставка судового збору) : 23000,90 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 1278,11 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Документами, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу АБ «Тараненко та партнери» є договір про надання правничої допомоги №17/06/24-02 від 17.06.2024, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №17/06/24-02 від 17.06.2024, довіреність ТОВ «Юніт Капітал», додаткова угода №1 від 17.06.2024 до договору про надання правничої допомоги №17/06/24-02 від 17.06.2024, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт прийому-передачі наданих послуг від 17.06.2024, згідно якого вартість наданої правової допомоги позивачу становить 5000 грн. (а.с. 39-41, 47-50, 60-61).

Положеннями ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2638,00 грн. (5000 грн. (сума яку прохали/ х 52,76% ) відсоток задоволених вимог) = 2638,00 грн.).

У іншій частині заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-78, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», який поданий представником позивача Тараненком Артемом Ігоровичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №699503900 від 18.03.2020 у розмірі 12135,75 грн, судові витрати у розмірі 1278,11 грн та 2638,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», , юридична адреса: вул. Рогнідинська, 4 А, офіс 10, м. Київ, 01024;

представник позивача: адвокат Тараненко Артем Ігорович, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: вул. Юрія Поправки, 6, офіс 21, м. Київ, 02094;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю. М. Свістєльнік