_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/186/25
УХВАЛА

14.05.2025

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Абухіній Н.Р. розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Романа Володимировича про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстроване в установленому законом порядку -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Р.В. звернувся з даним поданням до суду та просить здійснити звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме на дві земельних ділянки розташованих на території Фонтанської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, які належать ОСОБА_2 .

Подання вмотивоване тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №776568021 з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м.Одеси від 23.09.2021 року №520/15613/17 про стягнення з ОСОБА_3 ( НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» () заборгованість за кредитним договором №05/07/2008/840-К/506 від 24.07.2008р. у сумі 190916,48 доларів США, що еквівалентно 5195852,71 грн. та судові витрати 38968,9 грн.

Постановою приватного виконавця Бондарева Р.В. від 12.12.2024 року було відкрито виконавче провадження №776568021, боржником у якому є ОСОБА_3 , Стягувачем ТОВ №Конасалт Солюшенс». Боржник добровільно заборгованість не сплачує. Але має нерухоме майно, яке не зареєстроване в установленому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Перевіривши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів подання вбачається, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.09.2021 року у справі №520/15613/17 стягнуто з ОСОБА_3 ( НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» () заборгованість за кредитним договором №05/07/2008/840-К/506 від 24.07.2008р. у сумі 190916,48 доларів США, що еквівалентно 5195852,71 грн. та судові витрати 38968,9 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Бондарева Р.В від 12 грудня 2024 року було відкрито виконавче провадження №776568021 на виконання виконавчого листа Київкого районного суду м.Одеси від 23 вересня 2024 року №520/15613/17.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом п. 1 ч.2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч.5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Згідно ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладається в даному випаду на орган виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Відповідно до чч. 3,4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи, щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч.10 ст.440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном.

Окрім зазначених документів виконавцю обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Дане обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Судом встановлено, що приватним виконавцем не подано достатньо доказів наявності чи відсутності в боржника ОСОБА_4 рухомого майна чи інших цінностей достатніх для задоволення вимог стягувача, суду подано тільки докази наявності виконавчого провадження на примусовому виконанні, зокрема суду подано копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, проте суду не подано достатньо доказів вжиття приватним виконавцем всіх необхідних заходів для встановлення інформації наявності чи відсутності у боржника коштів чи рухомого майна достатніх для задоволення вимог стягувача. Будь-яких інших доказів щодо наявності інших цінностей для задоволення вимог стягувача суду також не подано.

Звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, може бути застосоване у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.

Крім того суду не подано достатньо належних і допустимих доказів щодо ухилення боржника від виконання виконавчого листа в добровільному порядку, а копії зазначених постанов не можуть свідчити про навмисне ухилення боржника від виконання виконавчого листа, оскільки суду не подано доказів їх направлення та одержання боржником.

Так, на а.с.194-194об. наявний список «13.12.2024» згрупованих відправлень Укрпошта стандарт, де за №16 зазначена ОСОБА_1 , якій направлена кореспонденція за номерами : №17623,17625,17631 (виклик) на інше.

Тобто докази направлення їй постанови про відкриття виконавчого провадження з супроводжувальним листом №17624 відсутні (а.с.193-193а).

Таким чином, суду не подано доказів обізнаності боржника про наявність виконавчого провадження.

Також суд зауважує, що постанови про відкриття виконавчого провадження, накладення арештів на майно боржника, звернення стягнення на майно боржника та інші виконавчі дії ухвалені в один день 12.12.2024.

Приватним виконавцем надіслані запити у 13 банків, однак відповіді отримані лише від 9.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про звернення стягнення на нерухоме майно, виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного/приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно.

Приватним виконавцем не надано доказів здійснення виходу за адресою зареєстрованого місця проживання боржника, з метою перевірки майнового стану.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що за вказаним поданням приватний виконавець звернувся не провівши належним чином перевірку майнового стану боржника. Зокрема щодо наявності у боржника рахунків в усіх банках, техніки та іншого мана, яке може бути піддано опису й арешту. Тому приватним виконавцем не доведено факт того, що у боржника на час звернення до суду, недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, що в свою чергу підлягає обов`язковому доведенню, оскільки Законом України «Про виконавче провадження передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Тому суд не знаходить підстав для задоволення подання приватного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.259,260,353,440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я. В. Бескровний