КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/2485/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7860/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Келембет Ірини Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року про призначення судово-почеркознавчої експертизи у складі судді Плахотнюк К.Г.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 році ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

18 травня 2021 року на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання відповідача у справі ОСОБА_2 про призначення судово-почеркознавчої експертизи, у якому він просив на вирішення поставити питання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у договорі поруки від 20 січня 2017 року безпосередньо ОСОБА_2 чи іншою особою?

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи задоволено та вирішення якої поставлено питання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у договорі поруки від 20 січня 2017 року до договору позики від 20 січня 2017 року (у розділі реквізити сторін під стовпчиком «Поручитель») безпосередньо ОСОБА_2 , чи іншою особою? Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вулиця Смоленська,6). Оплату послуг експерта покладено на відповідача ОСОБА_2 . Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

В апеляційній скарзі адвокат Келембет І.І. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року, просить скасувати її і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду; покласти на відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що всупереч вимогам про те, що експериментальні зразки повинні надаватися у середньому та швидкому темпі, ОСОБА_4 всі написи робив лише у середньому темпі, коли він ретельно виводив кожну букву при написанні свого прізвища.

Посилається на те, що літери свого прізвища ОСОБА_2 писав «справа наліво».

Вважає, що неприродне написання літер в «зворотному порядку» в сукупності з нешвидким темпом їх написання дає обґрунтовані підстави для висновку, що при наданні зразків відповідач міг намагатися спеціально спотворити/викривити свій почерки, щоб ввести експерта в оману.

Вказує, що документи з вільними зразками підпису/почерку відповідача були надані самим відповідачем, при цьому щодо всіх цих документів (актах, накладних, договорах) достовірно не відомо, коли саме вони дійсно були складені: чи до виникнення спору, коли у відповідача не було причин викривляти свій підпис/почерк, чи вже після виникнення спору, якщо відповідач штучно наніс «стару» дату на документ та наніс на документ чужі підписи/написи.

Крім того, документи, надані ТОВ «ЕКОВУД ТРЕЙД» як пов`язаним з відповідачем товариством, де він працював директором, є знову тими ж самими документами, як і ті, що надані відповідачем.

Звертає увагу суду, що наявні в матеріалах справи акти, накладні, договори не можуть вважатися належними вільними зразками підпису/почерку відповідача, оскільки достовірно не відомо, коли саме вони дійсно були складені.

Зазначає, що в даній категорії справ, якщо сторона заперечує підписання договору, процесуальним законом не вимагається обов`язкове призначення судової експертизи.

Вважає, що в даній справі поведінка відповідача свідчить про те, що клопотання щодо призначення експертизи ним заявляється не для того, щоб довести «підроблення» договору із його підписами, а лише з метою затягування розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Кучерявий В.О. в інтересах ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року - без змін.

Зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною, а оскаржувана ухвала законною та обґрунтованою.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся належно.

В судовому засіданні адвокат Келембет І.І. в інтересах ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_2 та його адвокат Кучерявий В.О. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною четвертою, п.п. 3-5 ч.5 ст.12 ЦПК кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, у разі проведення експертизи висновок експерта разом з іншими наданими учасниками справи доказами підлягатиме оцінці як окремо, так і в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 6, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 1 - 5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Убачається що предметом спору є стягнення грошових коштів за договором позики від 20 січня 2017 року, підпис на якому оспорює відповідач.

Отже, проведення почеркознавчої експертизи дозволить з`ясувати обставини, що мають істотне значення для даної справи, оскільки висновки такої експертизи в сукупності з іншими доказами дозволять встановити факт, чи підписувала ОСОБА_2 договір позики від 20 січня 2017 року.

Призначаючи у справі судово-почеркознавчу експертизу, суд першої інстанції правильно виходив з того, що проведення експертизи є необхідним для з`ясування обставин, які мають значення для справи та потребують спеціальних знань.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками, оскільки обставини, які входять до предмету доказування і які потребують висновку експерта, мають значення для справи, для їх з`ясування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, і оскільки сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, а отже, наявна сукупність умов, передбачених ч. 1 ст. 103 ЦПК України для призначення судової експертизи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо допущення процесуальних порушень при призначенні експертизи судом першої інстанції, апеляційний суд враховує наступне.

Так, згідно ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.

Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання, крім випадків вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних із проведенням експертизи.

Згідно п. 1.3, 1.4 глави 1 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), повинен (на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації. У документі, що є підставою для проведення експертизи, орган (особа), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), зобов`язаний (зобов`язана) зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи.

У разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Згідно п. 1.6 - 1.9 Рекомендацій № 53/5, відбирати експериментальні зразки почерку необхідно у два етапи. На першому етапі особа, почерк якої підлягає ідентифікації, виконує текст за тематикою, близькою до досліджувального об`єкта, у звичних умовах (сидячи за столом, із звичним приладдям письма, при денному освітленні). На другому етапі зразки відбираються під диктовку тексту, аналогічного за змістом тому, що досліджується, або спеціально складеного тексту, який містить фрази, слова і цифри, узяті з рукописного тексту, що досліджується. На цьому етапі зразки відбираються в умовах, що максимально наближаються до тих, у яких виконувався рукописний текст, що досліджується, тобто в тій самій позі (лежачи, стоячи тощо), таким самим приладдям письма та на папері того самого виду (за розміром, лінуванням, характером поверхні тощо), що й документ, який досліджується. Якщо буде помічено, що той, хто пише, намагається змінити свій почерк, темп диктовки слід прискорити.

У разі коли тексти, що досліджуються, і особливо підписи виконувались на бланках (касові ордери, квитанції, поштові перекази, платіжні відомості тощо), експериментальні зразки слід відбирати на таких самих бланках або на папері, що розграфлений відповідно до бланка.

Якщо розташування підпису, що досліджується, не визначається характером документа, експериментальні зразки відбираються на окремих аркушах як лінованого, так і нелінованого паперу.

Після нанесення 10 - 15 експериментальних підписів аркуші паперу треба міняти.

Якщо рукописний текст, що досліджується, виконано друкованими літерами і цифрами або спеціальним шрифтом (креслярським, бібліотечним тощо), експериментальні зразки на другому етапі також повинні бути виконані друкованими літерами і цифрами або відповідним шрифтом.

Переписування з документа, що досліджується, або з машинописного (друкарського) тексту неприпустиме.

Якщо вбачаються підстави, що виконавець досліджуваного рукописного тексту намагався змінити свій почерк (писав лівою рукою, з іншим нахилом тощо), додатково відбираються зразки, виконані таким самим чином.

Якщо дослідженню підлягає рукописний текст, то вільні та експериментальні зразки надаються у вигляді текстів. При дослідженні підписів та обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) вільні та експериментальні зразки надаються як у вигляді відповідних текстів (записів), так і у вигляді підписів.

Експериментальні зразки посвідчуються органом (особою), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта). У посвідчувальному написі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові виконавця, а також особливості зразка (написані лівою рукою, спеціальним шрифтом тощо).

Як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів.

Якщо необхідно встановити, чи виконаний підпис від імені певної особи іншою особою, надаються вільні та експериментальні зразки почерку та підписів обох осіб. При цьому додатково відбираються експериментальні зразки почерку передбачуваного виконавця не менше ніж на 10 - 15 аркушах у вигляді записів прізвища та ініціалів особи, від імені якої виконано підпис.

Зі справи убачається, що судом зібрано докази для проведення експертного дослідження й у апеляційної інстанції не виникає підстав для відмови у його проведенні.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявні в матеріалах справи акти, накладні, договори не можуть вважатися належними вільними зразками підпису/почерку відповідача, оскільки достовірно не відомо, коли саме вони дійсно були складені, колегія суддів відхиляє з підстав того, що їх достовірність може бути визначено лише експертом, а посилання позивача з цього приводу є лише припущенням.

Крім того, у разі виникнення необхідності надання додаткових матеріалів і зразків підписів для вирішення поставленого експертам питання, експерти матимуть право звернутися до суду з відповідним клопотанням відповідно до ч. 6 ст. 72 ЦПК України.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки вони не є підставами, передбаченими ст. 376 ЦПК України, для скасування ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи.

Таким чином, з метою забезпечення правильного вирішення спору між сторонами, для всебічного та повного дослідження обставин справи, апеляційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди з ухвалою суду першої інстанції, не ґрунтуються на законі та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Келембет Ірини Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 14 травня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: