ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/86/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2025 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Овчаренко К.А.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки - адвоката Скромної І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву позивачки про забезпечення позову

у цивільній справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом

Позовні вимоги обґрунтовані такими фактичними обставинами.

« ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дівоче прізвище - ОСОБА_1 ) позивачка по справі - громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцями за законом якого є Позивачка, ОСОБА_1 та його донька - відповідач по справі - громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті ОСОБА_4 , залишилася спадщина: належна на праві власності йому 1 Частина житлового приміщення (квартира) за адресою: АДРЕСА_1 . Померлий ОСОБА_4 був людиною з численною кількістю хронічних захворювань, а саме хронічний цироз печінки, цукровий діабет, ниркова недостатність, остеохондроз нижніх кінцівок, тому часто хворів, останні роки свого життя він взагалі не міг самостійно себе обслуговувати та потребувала постійної сторонньої допомоги, також рідний брат позивачки не в змозі був вільно і самостійно пересуватись. Доглядом останні 5 років життя ОСОБА_4 , забезпеченням його ліками, оплатою усіх комунальних платежів за належну йому двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (в якій він бум зареєстрований і фактично проживав до дня смерті), продуктами харчування та побутовим обслуговуванням по мірі можливостей займалась особисто його рідна сестра ОСОБА_1 позивачка по справі. Жодних інших осіб або інші близькі родичі померлого ОСОБА_4 , не займалися йоп доглядом, наданням будь-якої в тому числі фінансової допомоги йому, окрім позивачки - ОСОБА_1 . Про безпорадний стан померлого ОСОБА_4 було відомо відповідачці ОСОБА_2 - рідної доньки ОСОБА_4 , яка з 2010 року проживав окремо і місті Києві від нього з її матір`ю, яка є колишньою дружиною брата позивачки, проте жодного разу не приїжджала до батька, не цікавилася його долею та станом здоров`я і не мала наміре надавати йому будь-якої матеріальної чи іншої допомоги. Також слід зазначити, що після смерті брата позивачки 08.03.2024 року ОСОБА_1 (Позивач) особисто звернулася до ФОП ОСОБА_5 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) ритуального бюро «ІНФОРМАЦІЯ_6», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4; з метою оформлення договору про надання ритуальних послуг. Того ж дня між позивачкою, ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) ритуальне бюро «ІНФОРМАЦІЯ_6» було укладено Договір-замовленш на організацію проведення поховань. Відповідно до Рахунку ФОП ОСОБА_5 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) ш надання ритуальних послуг №240308-3 від 08.03.2024 року позивачем, було сплачено в касу вищезазначеного ритуального бюро 40 100,00 грн. Тому загальна сума витрат сплачених на поховання рідного брата позивачкою, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , склала 40 100,00 грн. Рідна донька померлого ОСОБА_2 (відповідач) та її мати - колишня дружина ОСОБА_4 , відмовилися надати 1/2 частину раніше зазначеної суми витрат на поховання та жодних інших коштів не надавали і не брали участі в організації поховань, аргументуючи це тим, що вони не мають ні грошей ні бажання на це і взагалі не бут присутні підчас поховання батька відповідачки, брата позивачки. Лише після смерті ОСОБА_4 і його поховання відповідачка приїхала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу та подав заяву про відкрито спадщини. «13» березня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Кара Олександра Олександрівна, після отримання від громадянки України ОСОБА_2 (відповідачка) заяви на вступ у спадщину, було зареєстровано Спадкову справ; №72138260 від 13.03.2024 року. Факт подання заяви відповідачем та реєстрацію спадкової справи приватним нотаріусом Кара О. О., позивачу стало відомий від спільних друзів мого померлого брата, раніше зазначених тексті позовної заяви свідків. 18 квітня 2024 року позивачка звернулася з заявою про вступ у спадщину після смерті свого рідного брата ОСОБА_4 , до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кара Олександри Олександрівни, яким була відкрита спадкова справа, але отримала відмову від нотаріуса. Так як рідний брат позивачки - ОСОБА_4 , був тяжко хворою людиною і протягом років хворів на різні хвороби, потребував сторонньої допомоги та піклування, а його утриманням в тому числі фінансовим та піклуванням ОСОБА_2 і) не займалася та не бажала цього робити взагалі, хоча мала таку можливість, Позивачка вважає, що відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України, за рішенням суду ОСОБА_2 - відповідач, має бути усунена від права на свідкування за законом після смерті ОСОБА_4 . Так як ОСОБА_1 позивач також є спадкоємицею померлого ОСОБА_4 за законом, позивачка змушена звернутись з цією позовною заявою до суду для захисту своїх майнових та соціальних прав на отримання спадкового майна померлого. Окрім того, з часу смерті ОСОБА_4 і по даний час відповідач незаконно вдерлася до спірного майна, не маючи жодного на це права та вивезла речі покійного ОСОБА_4 , вчинила безлад в квартирі, змінила замки на вхідних дверях, що також порушує законні права та інтереси Позивачки.

05.05.2025 позивачка подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на житлове приміщення (квартиру) розташовану за адресою: АДРЕСА_1

2) заборони іншим особам вчиняти буд-які, в тому числі нотаріальні дії, щодо вказаної квартири до вирішення справи по суті

3) заборони відповідачу укладання будь-яких договорів, в тому числі договорів оренди житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 з третіми особами до вирішення справи по суті

4) зобов?язання відповідача виселити третіх осіб з житлового приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.05.2024 вказану заяву передано на розгляд суду у складі головуючого судді Маркєлової В.М.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 153 ЦПК України встановлено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

В судовому засіданні 07.05.2025 позивачка підтримала подане нею клопотання, пояснила, що свідоцтво про спадщину нікому ще не видано, ухвалу про відкриття провадження вона нотаріусу не надавала. Представник відповідачки просила відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з необґрунтованістю.

Заслухавши позивачку, представника відповідачки, та дослідивши додані до заяви та позову документи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з таких мотивів.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За вимогами пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Заяву обґрунтовано наступним.

Предметом спору у справі є усунення від права на спадкування за законом відповідача на спадкове майно, а саме квартири АДРЕСА_2 , яка належала йому згідно свідоцтва про право на власності на квартиру від 20 серпня 2001 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивачки - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1 частки у праві власності на вищевказану квартиру. Відповідачка після смерті спадкодавця, без жодних правових підстав, самовільно вселилася до квартири, змінила замки, вивезла речі покійного, передала квартиру невідомим особам для проживання без оформлення будь-яких договорів, чим порушила мої законні права як співспадкоємиці. Про що стало відомо позивачці приблизно на початку квітня 2025 року. ОСОБА_1 (позивач), після спілкування з консьєржем у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , з`ясувала, що ця квартира (спадкове майно) була здана в оренду невідомим людям, що з моменту смерті спадкодавця, вже на протязі тривалого терміну в ній проживає фактично не ОСОБА_2 (відповідач), а невідомі треті особи, які постійно там знаходяться, дана обставина підтверджується електронними доказами у вигляді аудіозаписів, які додаються до цієї заяви. Жодних договорі оренди, раніше зазначеної квартири з третіми особами (орендаторами) відповідачем - не укладалося.

За таких обставин існує реальна загроза втрати спадкового майна, його пошкодження, знищення, приховання або відчуження третім особам до моменту розгляду справи по суті, що унеможливить або істотно ускладнить виконання майбутнього рішення суду.

Під час розгляду заяви суд враховує висновок про застосування норм права, викладений у постанова Верховного Суду від 04.09.2024 у справі № 404/839/24, про те, що:

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1).

Вид забезпечення позову має бути співмірним заявленим позивачем вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З матеріалів справи та пояснень сторін суд установив, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Карою Олександрою Олександрівною 13.03.2024 заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали нотаріусу заяви про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 53-109).

Оскільки відповідно до ч. 3 глави 2 «Строки вчинення нотаріальної дії» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5 , - за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом, враховуючи, що:

1)у провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться справа № 753/16706/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом

2)приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Карою Олександрою Олександрівною не видавалися свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , вжиття таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту на житлове приміщення (квартиру) розташовану за адресою: АДРЕСА_1

суд дійшов висновку, що позивачка у заяві про забезпечення позову, а також у засіданні, не обґрунтувала, що у разі невжиття такого заходу забезпечення як накладення арешту на житлове приміщення (квартиру) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборони іншим особам вчиняти буд-які, в тому числі нотаріальні дії, щодо вказаної квартири до вирішення справи по суті, існує реальна загроза ускладнення чи неможливості поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду

3)а також позивачка не довела, що вжиття таких заходів забезпечення позову як заборона відповідачу укладання будь-яких договорів, в тому числі договорів оренди цієї квартири з третіми особами до вирішення справи по суті, та зобов?язання відповідача виселити третіх осіб з цієї квартири до вирішення справи по суті будуть співмірними заявленим вимогам,

тому суд дійшов висновку відсутність підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Керуючись нормами ст. 150, 153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову у цивільній справі № 753/16706/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування за законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя: В.М. Маркєлова