Справа № 758/4260/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними правовстановлюючих документів, визнання права власності в порядку спадкування за законом та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа, розгляд якої проводиться за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача просить прийняти до розгляду уточнену позовну заяву від 24.03.2025, подану нею до суду 04.04.2025.

Представник відповідача 2 ОСОБА_5. щодо прийняття такої заяви заперечила, вказуючи на те, що у ній представником позивача одночасно змінено предмет та підставу позову, що є неприпустимим.

Відповідач 1 ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.

З огляду на наведене, із урахуванням думки представників сторін, суд ухвалив проводити судове засідання за відсутності відповідача 1.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Отже, реалізація права особи на судовий захист здійснюється в порядку, встановленому процесуальним законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого

у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц).

Предмет позову кореспондується зі способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного способу захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

У свою чергу, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

При поданні заяви про збільшення позовних вимог, зміну предмета або підстав позову, позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Одночасна зміна підстав і предмета позову не допускається. Зміна підстав або предмета позову здійснюється шляхом подання суду відповідної письмової заяви. Зміна підстав або предмета позову можлива лише до початку розгляду судом справи по суті, тобто до того моменту, коли суд почне проголошувати позовну заяву. Ця норма спрямована на усунення зловживання процесуальним правом на зміну підстав або предмета позову. Заява, подана після початку розгляду справи по суті, залишається без розгляду і повертається позивачеві.

Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою відповідно до ЦПК України.

Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 23.11.2022 у справі №352/1331/20, від 25.05.2022 у справі №753/1908/15-ц, від 10.05.2023 у справі №723/1233/17.

Відповідно до змісту вимог позивача, викладених у позовній заяві, він просить суд:

- визнати недійсною відмову ОСОБА_3 від належної йому частки спадкового майна після смерті його метрі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дудаш М.М. 22.09.2019, зареєстровану в реєстрі за №1032;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , видане ОСОБА_4 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою Анастасією Григорівною 24.08.2023, спадкова справа №32/2019, зареєстровано в реєстрі за №2323;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 24.10.2023, зареєстрований в реєстрі за №14149;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом першої черги спадкування;

- витребувати із чужого незаконного володіння квартиру АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач у позовній заяві, зокрема, послався на те, що він відмовився від належного йому за законом чи за заповітом спадкового майна після смерті його матері ОСОБА_6 внаслідок обману, оскільки, підписуючи таку відмову, він перебував під впливом складних життєвих обставин, внаслідок чого неправильно сприйняв фактичні обставини правочину, що вплинуло на його волевиявлення.

Як вбачається зі змісту уточненої позовної заяви від 24.03.2025, поданої до суду представником позивача ОСОБА_1 04.04.2025, у ній заявлено наступні позовні вимоги:

- визнати недійсною відмову ОСОБА_3 від належної йому частки спадкового майна після смерті його матері ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дудаш М.М. 22.09.2019, зареєстровану в реєстрі за №1032;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , видане ОСОБА_4 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сташковою Анастасією Григорівною 24.08.2023, спадкова справа №32/2019, зареєстровано в реєстрі за №2323, та скасувати реєстраційний запис №51484158 від 24.08.2023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири

АДРЕСА_1 від 24.10.2023, зареєстрований в реєстрі за №14149, та скасувати реєстраційний запис №52246507 від 24.10.2023 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом першої черги спадкування;

- витребувати із чужого незаконного володіння квартиру за адресою

АДРЕСА_2 .

Таким чином, позивачем доповнено позовні вимоги двома новими вимогами, а саме: вимогами про скасування двох реєстраційних записів.

При цьому, зі змісту уточненої позовної заяви слідує, що обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на нові обставини, які не були зазначені у первісній редакції позовної саме, а саме, посилається на рішення Подільського районного суду міста Києва від 28.03.2023 у справі №758/1021/20, яким встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та померлої ОСОБА_6 .

Водночас, у первісній позовній заяві позивач вказував на те, що ОСОБА_4 був давнім знайомим, а не членом родини померлої.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про те, що в уточненій позовній заяві позивачем фактично змінено не тільки предмет, але й підстави позову.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги, що чинний ЦПК України не передбачає можливості одночасної зміни предмету та підстав позову, суд вважає, що уточнена позовна заява від 24.03.2025, подана до суду представником позивача ОСОБА_1 04.04.2025, не може бути прийнята у даному провадженні, у зв`язку з чим у прийнятті такої заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 49, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У прийнятті до розгляду заяви уточненої позовної заяви від 24.03.2025, поданої до суду представником позивача ОСОБА_1 04.04.2025, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані одночасно із апеляційною скаргою на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 16.04.2025.

СуддяО. О. Ковбасюк