Справа № 581/810/24
Провадження № 2/581/46/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2025 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі його представника Воронець Наталії Богданівни до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя

в с т а н о в и в:

Сутність заявленої до суду вимоги

У жовтні 2024 року представник позивача, адвокат Воронець Н.Б. звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивувався тим, що 08 липня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідач¬кою ОСОБА_2 укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міжрайонного управління юстиції у Сумській області сформовано актовий запис № 165. У жовтні 2023 року шлюб між ними розірвано в судовому порядку. За період спільного проживання у шлюбі сторони набули у спільну сумісну власність рухоме майно у виді легкового автомобіля марки Audi, модель Q5, рік випуску 2019, колір чорний, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 34 500,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ гривні до долара становить 1429 335,00 грн (вартість автомобіля визначена як середня ринкова вартість по Україні, станом на 25 вересня 2024 року, інформація отримана із інтернет-сайту «AUTO.R1A».) Після розірвання шлюбу позивач неодноразово пропонував відповідачці поділити спільне сумісне майно за взаємною згодою, проте ОСОБА_2 постійно ігнорує будь-які його пропозиції. Посилаючись на норми ст.60,69-71, ст. 17 Закону України «Про власність» представник позивача просив суд поділити спільне майно подружжя сторін у спосіб виділення ОСОБА_2 із спільного майна подружжя в натурі та визнання за нею право власності на легковий автомобіль марки Audi, модель Q5, рік випуску 2019, колір чорний, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 34500,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ гривні до долара становить 1429335 грн 00 коп, а також стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 714667 грн 50 коп грошової компенсації за відступлення від рівності часток при фактичному розподілі спільного сумісного майна подружжя, розподіливши судові витрати між сторонами пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позиція позивача, його представника, відповідача та його представника у даній справі

Представник позивача ОСОБА_3 під час розгляду даної справи по суті підтримала в повному обсязі заявлений позов із вищевикладеної підстави та додатково суду пояснила про те, що вищевказаний автомобіль придбано сторонами спору у період перебування їх у шлюбі за спільні сімейні кошти, це рухоме майно придбано у США та з певними механічними пошкодженнями його доставлено на територію України, цей автомобіль має максимальну заводську комплектацію та пробіг до 40000 км; після проведеного ремонту його постановлено за волевиявленнямм подружжя на державний облік із видачею відповідних номерів саме на ім`я відповідачки у справі, на даний час зазначений транспортний засіб використовується ОСОБА_2 в особисто-сімейних цілях; вартість майна визначив її довіритель позивача без залучення експерта та без документів про придбання цього автомобіля за відомостями із інтернет-сайту «Авто.ріа»; на фото у відзиві на позов відповідача відображено як подружжя святкувало придбання майна, дати виготовлення цих фото на останніх відсутні.

Позивач ОСОБА_1 у судові засідання у даній справі не з`являвся, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся.

Відповідачка, будучи допитана в якості свідка щодо обставин даної справи, суду показала про дарування 03 квітня 2021 року спірного автомобіля її тодішнім чоловіком ОСОБА_1 (приблизно біля 07 год 50 хв 03 квітня 2021 року відповідач вручив їй ключі від цього автомобіля, на якому із атласною стрічкою був встановлений червоний бант, вони разом облили цей автомобіль шампанським вином, та цього ж дня при святкуванні 30-го дня її народження в АДРЕСА_1 у присутності гостей її чоловік говорив що він здійснив дарунок цього автомобіля його дружині та пишався цим (його слова особисто чули ОСОБА_4 та її чоловік, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про це він неодноразово зазначав в присутності цих осіб). Із березня 2021 року вона постійно користується цим автомобілем, за виключенням періоду часу з березня-квітня 2022 року, коли вона виїзджала на іншому автомобілі за кордон, вона несе витрати по утриманню цього майна (технічне обслуговування, ремонт, заправка паливом тощо) у період перебування у шлюбі та після цього. У позивача були відсутні претензії із приводу спірного автомобіля до неї протягом періоду часу з 2021 року по день пред`явлення позову до суду, оскільки між ними було обумовлено те, що це майно є її власністю. На фото № 42 відображено автомобіль після його облиття шампанським вранці після дарування цього майна їй, атласна стрічка бралася на прокат за 2000 грн в салоні «Фольксваген» та наступного дня відвозилася до м. Полтави; на фото № 43 сфотографована її дочка біля самого автомобіля. Уточнювала, що вона в сервісному центрі МВС підписувала відповідну заяву при реєстрації автомобіля на її ім`я та при отриманні технічного паспорту на нього також проставляла свій підпис, будь-яких договорів у сервісному центрі МВС в м. Ромни вона не підписувала, через 10 днів після її дня народження ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) вказаний автомобіль був зареєстрований на її ім`я, всі реєстраційні збори та податки сплачувала особисто вона, на жодних документах про поставку даного автомобіля зі США до України вона свій підпис не проставляла, а також у ремонті цього автомобіля до його передачі їй вона участі не приймала.

Представник відповідача ОСОБА_12 , заперечуючи проти позову в повному обсязі, суду пояснив про невіднесення спірного автомобіля до спільного майна подружжя Жамардіїв, ця річ є особистою приватною власністю відповідачки, так як він набутий нею на підставі договору усного договору дарування, що підтверджується доданими фото до відзиву на позов про дарування позивачем його дружині на день народження спірного автомобіля, який був із атласною стрічкою та подарунковим бантом і цей подарунок був прийнятий відповідачкою у даній справі; у подальшому автомобіль був зареєстрованим на ім`я відповідачки, остання ним заволоділа на законних підставах. Щодо вартості спірного автомобіля зазначив про те, що в інтернет-ресурсі «Авто.ріа» по продажу автомобілів ціни на зазначені автомобіль коливаються від 13350 до 45000 доларів США із різними пробігами транспортного засобу такої ж марки, проте докази дійсної вартості цього майна в матеріалах справи відсутні. Договір дарування автомобіля у простій письмовій формі сторонами не укладався. Частиною 4 ст.719 ЦК України визначена презумпція правомірності усного договору дарування рухомого майна, яке має особливу цінність, та у даній справі саме ритуал та обстановка дарування, яка зафіксована на фотоматеріалах при відсутності фактів незаконного заволодіння цим майном відповідачем, при відсутності в її діях обману, однак при наявності у неї документів на цей автомобіль, його тривалого використання у власних цілях та при відсутності протягом 2021-2024 років претензій з боку позивача до ОСОБА_2 із приводу цієї речі, і це сукупно підтверджує набуття цього спірного майна в порядку дарування від позивача при добросовісній поведінки відповідача щодо цієї речі. Для сплати компенсації відповідачем позивачу у першої кошти відсутні, стягнення компенсації з відповідача за цей автомобіль поставить сім`ю відповідача у скрутне матеріальне становище та ускладнить належне утримання й забезпечення спільних двох дітей сторін по справі, оскільки відповідачка не працює, інших доходів не має, займається вихованням двох малолітніх дітей.

Аналогічні за своїм змістом доводи сторони відповідача наведені у письмовому відзиві на позов, підписаного представником відповідача ОСОБА_12 (а.с.41-45).

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою місцевого суду від 10 жовтня 2024 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання по справі. 21 січня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження після проведення підготовчих дій та призначено справу до відкритого судового розгляду по суті з викликом сторін. У судових засіданнях 20 лютого, 05,27 березня 2025 року розпочато розгляд справи по суті, проте через технічні складності із проведенням ВКЗ за участі представника відповідача у судових засіданнях оголошувалися перерви, 02 квітня, 08 травня 2025 року продовжено судовий розгляд справи за участі сторін. 12 травня 2025 року ухвалено рішення суду по суті спору.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, є уроженцем м. Карлівка Полтавської області, має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 (а.с.7-9).

Відповідач ОСОБА_2 з 26 лютого 2025 року має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_2 , раніше станом на жовтень 2023 року мала зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 (а.с. 11, 20,150).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2023 року розірвано укладений між сторонами спору 08 липня 2015 року шлюб, який був зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 165. Зазначене судове рішення набрало законної сили 11 березня 2025 року (а.с.10-11).

Легковий загальний універсал марки Audi, модель Q5, 2019 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , екологічний стандарт Євро-5, об`єм двигуна 1984 см. куб., тип палива-бензин, повний привід (колісна формула 4х4), зареєстрований 13 квітня 2021 року на праві власності на ім`я ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_1 , транспортному засобу визначено реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.12).

Із кольорової фотокартки на арк. спр. 42 вбачається розміщення на передньому плані сторін по справі із їх спільною дочкою, відповідачка в руках тримає букет із трояндами, позаду сторін розміщено транспортним засіб типу «кросовер» чорного кольору, на капоті якого закріплена червона стрічка та на верхній частині капоту ця стрічка є перев`язаною, дата виготовлення цього фото на ньому не зазначена.

Із кольорової фотокартки на арк. спр. 43 вбачається розміщення на передньому плані відповідачки із її малолітньою дочкою, відповідачка в руках тримає букет із трояндами, на капоті автомобіля чорного кольору типу «кросовер» марки «Ауді» без державних номерний знаків розміщено корзина із квітами та на капоті зав`язана червона стрічка.

За повідомленням Сумської митниці від 03 грудня 2024 року № 7.24-2/17/8.19/5297 транспортний засіб марки Audi, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 випущено для вільного обігу на митній території України за митною декларацією від 11 лютого 2021 року в Одеській митниці (а.с.67).

Із повідомлення Регіонального сервісного ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумських областях від 20 листопада 2024 року № 581/810/24/3170/2024 та матеріалів реєстраційної справи вбачаються дані про те, що транспортний засіб марки Audi Q5, 2019 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 вперше зареєстроване 13 квітня 2021 року за гр. ОСОБА_2 , у подальшому перерєстрація автомобіля не здійснювалася, згідно з вантажно-митною декларацією вартість автомобіля складала 523224 грн 98 коп., обмеження щодо здійснення реєстраційних операцій відсутні; за отримання свідоцтва про реєстрацію права власності особисто розписувалася відповідачка по справі, на її ім`я вищевказаний автомобіль дозволений для використання на території України ввозився на митну територію України з механічними пошкодженнями, на момент державної реєстрації прав на нього обтяження та заборони відносно нього не застосовані (а.с.78, 114-129).

Із електронного посилання пошукової системи сайту з продажу автомобілів «Авто ріа» https://auto.ria.com/uk/search/?indexName=auto,order_auto, newauto_search&year[0].gte=2019&year[0].lte=2019&categories.main.id=1&brand.id[0]=6&model.id[0]=3222&country.import.usa.not=1&price.currency=1&fuel.id[0]=1&engine.gte=2&engine.lte=2&sort[0].or-der=price.asc&abroad.not=0&custom.not=1&page=0&size=20), яке наведене позивачем у позові вбачаються відомості про ціни 12 автомобілів марки Audi Q5, 2019 року випуску, бензинові двигуни об`ємом від 1,98 куб см. до 2,0 л, із різними пробігами (від 79000, 89000 км до 133000, 177000 км) та різними цінами, визначеними в доларах США (від 22500 доларів США до 29500 доларів США).

Із витребуваних судом даних із Одеської митниці щодо спірного рухомого майна вбачаються наступні відомості, а саме:

1. За даними електронного декларування по митниці особою, яка є відповідальної за фінансове врегулювання, в якості вантажоодержувача товару Audi Q 5 Premium plus, 2019 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , країна виробництва: Німеччина, пробіг 9326 миль, з додатковим устаткуванням та описаними механічними пошкодженнями, вартістю 523224 грн 98 коп, обліковувалася ОСОБА_2 ;

2. Вартість автомобіля для його доставки транспортною компанією станом на 17 листопада 2020 року складала 18444,75 доларів США, при в`їзді до України станом на 10 лютого 2021 року за результатами огляду підтверджені ті механічні пошкодження, які мали місце в країні відправнику товару;

3. Платником витрат за митне оформлення товару, за комісійні збори була відповідачка по справі (а.с.82-104).

Відповідачка у даній справі не внесла на депозитний рахунок суду суму еквіваленту грошовій компенсації вартості частки позивача на спірне майно.

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Відповідно до частин першої, шостої сьомої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені, крім спільних коштів, і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні відповідно до розміру внеску є його особистою приватною власністю.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України.

Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦПК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно з ч.2 ст. 181 ЦК України рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Як передбачено ч.4 ст.719 ЦК України договір дарування рухомих речей, які мають особливу цінність, укладається у письмовій формі. Передання такої речі за усним договором є правомірним, якщо суд не встановить, що обдаровуваний заволодів нею незаконно.

Відповідно до абз.7,9,10 п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371) документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку:

- укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

- укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

- нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

Відповідно до абз.1 п.35 вищезазначеного Порядку підставою для перереєстрації транспортного засобу є також свідоцтво про реєстрацію та копії договору про поділ спільного майна подружжя, свідоцтва про право на спадщину або рішення суду про визнання недійсними договору купівлі-продажу, міни, дарування, що засвідчені в установленому порядку.

Висновки суду по суті заявленої вимоги

1. Із урахуванням установлених обставин справи та досліджених доказів, суд убачає виникнення між сторонами у даній справі цивільного спору з приводу поділу спільного майна колишнього подружжя у виді легкового автомобіля (неподільної речі), який придбано сторонами по справі у період перебування їх у шлюбі. Правовідносини, які виникли між сторонами спору, врегульовані нормами вищенаведених нормативних актів.

2. На думку суду, наведена вище конструкція норми статті 60 СК України підтверджує чинність презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, яка також діє у даному спорі. Також аналіз фактичних обставин справи щодо умов та порядку набуття права власності на спірне майно із застосуванням вищезазначених норм права формує у суду висновок про набуття автомобілем Audi Q5, 2019 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , статусу спільного сумісного рухомого майна сторін у даній справі, оскільки ця річ була придбана та оформлена на ім`я відповідача у період перебування сторін спору у шлюбі та дійсного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом із дочкою однією сім`єю, за спільні кошти подружжя та для використання його в інтересах сім`ї ОСОБА_13 .

Визначаючи вартість даного автомобіля в якості об`єкта права спільної сумісної власності подружжя, суд виходить з нижченаведеного:

1. Ні позивач, ні відповідач та їх представники не заявляли клопотань про призначення у даній справі товарознавчої експертизи із метою визначення ринкової вартості спірного автомобіля на всіх стадіях провадження даної прави, хоча такі процесуальні можливості судом роз`яснювалися представникам сторін на стадії підготовчого провадження, а також сторона позивача не надала суду отриманий до пред`явлення позову до суду висновок спеціаліста-товарознавця;

2. Сторони особисто та через своїх представників протягом всього часу розгляду даної справи не узгодили питання про обопільне й добровільне визначення вартості спірного майна без залучення експертів чи спеціалістів-товарознавців як у спосіб подання письмових заяв та інших процесуальних документів, так і під час надання вступних слів та додаткових пояснень у даній справі;

3. Сторона позивача навела посилання на сайт «Авто.ріа» з продажу бувших у використанні автомобілів вищезазначеної марки, однак наявна в ньому інформація щодо вартості дванадцяти автомобілів аналогічної марки, року випуску із різними пробігами не підтверджують визначену позивачем ринкову вартість автомобіля в розмірі 34500 доларів США, що по курсу НБУ до курсу гривні становило 1429335 грн 00 коп, оскільки остання, на думку суду, є дещо завищеною.

Допущена сторонами спору, їх представниками процесуальна бездіяльність по доведенню суду в експертному порядку та іншими належними й допустимими письмовими доказами ринкової вартості спірного майна на час вирішення спору в суді, на думку суду, не повинна бути перешкодою для подальшого розгляду даної справи з вирішенням по суті дійсно наявного спору із приводу поділу рухомого майна. Тому, приймаючи до уваги те, що у суду наявні певні технічно-реєстраційні відомості щодо спірного автомобіля, також використовуючи відомості із визначеного позивачем посилання із інтернет-сайту, суд не позбавлений процесуальної можливості із використанням наданих позивачем даних про вартість 12 автомобілей марки «Ауді» Q5, 2019 року виробництва, із сайту «Авто.ріа» визначити середню ринкову вартість автомобіля Audi Q5, 2019 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 . При цьому, суд, не перебираючи на себе невластиві йому функції експерта, обрав із наведеного позивачем переліку 12 автомобілів чотири автомобіля марки Audi Q5, 2019 року випуску, з аналогічними технічними характеристиками, які привезені зі США в Україну із їх подальшим відновленням після ДТП, з мінімальними пробігами, та калькуляційно визначив середню ринкову вартість автомобіля, аналогічного за своїми технічними характеристиками та комплектаціями, автомобілю Audi Q5, 2019 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , у розмірі 25050 доларів США (сукупну вартість чотирьох автомобілів дорівнює 100200 доларів поділити на чотири), що по курсу долара США до гривні станом на 12 травня 2025 року складає 1040577 грн (курс долара США до гривні складає 41,54 грн) (https://auto.ria.com/uk/auto_audi_q5_38131939.html, https://auto.ria.com/uk/auto_audi_q5_37489389.html,https://auto.ria.com/uk/auto_audi_q5_38242749.html, https://auto.ria.com/uk/auto_audi_q5_37662514.html, https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates). Вищенаведена процесуальна дія суду узгоджуються із сформованою судовою практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 09 серпня 2023 року у справі № 175/1025/20, від 10 листопада 2023 року у справі № 755/12702/22, а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15 (провадження № 61-9018сво18).

3. При цьому, суд уважає, що відповідачка ОСОБА_2 не спростувала наданими суду доказами презумпцію спільності права власності подружжя на зазначене рухоме майно. Так, надані суду фотокартки та пояснення відповідача під присягою свідка не підтверджують факту укладення між сторонами даного спору усного договору дарування рухомої речі, яка має особливу цінність, на підставі якого спірний автомобіль перейшов у особисту приватну власність відповідача в якості дарунка, оскільки:

1. По-перше: Спірний автомобіль є рухомою цінною річчю для якої встановлений особливий порядок державної реєстрації з видачею та присвоєнням номерних знаків, а також особливі умови перереєстрації такого транспортного засобу на ім`я певних осіб. За змістом норм ч.2 ст.181, ч.4 ст.719 ЦК України, абз.7,9,10 п.8, абз. 2 п. 35 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371) договір дарування автомобіля фізичній особі повинен оформлятися або у простій письмовій у присутності адміністраторів Сервісних центрів МВС або центрів надання адміністративних послуг, або у письмовій нотаріальній формі (за згодою сторін) та передача такої речі у дарунок на підставі усного договору дарування із огляду на специфічність об`єкту відчуження чинним законодавством не передбачена. Із урахуванням цього, суд уважає непереконливим довід представника відповідача ОСОБА_12 про укладення усного договору дарування автомобіля між сторонами спору та дію презумпції правомірності такого правочину, передбаченої другим реченням ч.4 ст. 719 ЦК України, так як в силу вищенаведених норм права письмова форма договору дарування автомобіля є обов`язковою.

2. По-друге: Матеріали справи не містять укладеного сторонами добровільно у простій письмовій формі у присутності адміністраторів центрів надання адміністративних послуг чи безпосередньо в сервісному центрі МВС України або у нотаріальній формі договору дарування спірного автомобіля позивачем відповідачу, укладеного в період шлюбу або після його розірвання. Також сторони через своїх представників та відповідачка особисто підтвердили непідписання таких письмових видів договорів між сторонами спору. Також у матеріалах справи відсутні докази придбання відповідачкою по справі вищевказаного автомобіля у США та оплату в подальшому відповідних митних, реєстраційних платежів ОСОБА_2 виключно за рахунок особистих грошових коштів у період перебування з позивачем у шлюбі.

3. По-третє: Фото-картки та особисті пояснення відповідача із урахуванням норм чинного законодавства з приводу державної реєстрації транспортних засобів та вимог ст.77, ч.2 ст.78, 80 ЦПК України є неналежними й недостатніми доказами у підтвердження предмету доказування у даній справі та відповідно судом не враховуються при ухваленні судового рішення у даному спорі у підтвердження спростування чинності презумпції спільної сумісної власності подружжя на вказаний вище автомобіль.

4. Вирішуючи питання щодо обрання способу поділу спірного рухомого майна сторін, суд виходить із того, що за загальним правилом, яке слід застосувати у даному спорі, із урахуванням норм частини першої, другої статті 71 СК України поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

На думку суду, обраний позивачем спосіб поділу об`єкта права спільної сумісної власності у виді спірного автомобіля, як неподільної рухомої цінної речі, у спосіб виділення відповідачці в натурі зазначеного автомобіля із визнанням за нею права власності на цей об`єкт зі стягненням із ОСОБА_2 грошової компенсації вартості на користь позивача його частки у спірному майні в розмірі 520288 грн 50 коп (загальна вартість автомобіля 1040577 грн поділена на половину) є належним та ефективним, є гарантією справедливої сатисфакції позивачу у зв`язку з припиненням його права на спільне майно, та із огляду на сформульований предмет й підставу позову й з урахуванням фактичного використання виключно відповідачем спірного автомобіля в особисто-сімейних цілях з часу його придбання. Також такий висновок суду узгоджується із правовою позицією сформульованою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, провадження № 14-182цс21.

Вищенаведені висновки суду узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі N 6-843цс17, від 19 травня 2021 року у справі N 203/284/17, від 04 серпня 2021 року у справі N 553/2152/19, від 18 листопада 2020 року у справі N 691/262/15-ц, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі N 372/504/17-ц, від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20), від 03 липня 2019 року № 554/8023/15-ц.

Таким чином, заявлений позивачем позов підлягає частковому задоволенню через неправильно визначену позивачем вартість майна, яке підлягає поділу між сторонами спору.

5. На думку суду, поділ спірного рухомого майна у даній справі не є позбавленням кожної із сторін їх власності, оскільки таке втручання держави ґрунтується на доступних, якісних та передбачуваних нормах Сімейного кодексу України, є виправданим для реалізації інтересу позивача на поділ спільного майна з виплатою йому компенсації вартості його частини та з передачею цієї речі у власність відповідача (його фактичного користувача), а також є пропорційним, так як не пов`язується із несенням надмірного тягара сторонами спору (відповідач отримує майно у власність та повинен сплатити частину його вартості позивачу), не пов`язується із свавільним позбавленням сторін їх власності та невизначеності (позивач отримав компенсацію вартості його частини у спільному майні, а відповідачка набула у власність це майно саме на підставі рішення суду), що узгоджується із п.1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішення ЄСПЛ від 28 липня 2014 року у справі «Тимофій Петрович Нічков проти Росії», п. 48 рішення цього суду від 24 жовтня 1986 року у справі «AGOSI проти Сполученого Королівства», п. 44 рішення Суду у справі «Immobiliare Saffi» проти Італії», заява № 22774/93, п. 62 рішення Суду від 11 січня 2007 року у справі «Компанія «Анхойзер-Буш Інк.» проти Португалії».

6. Довід представника відповідача Ломаки Ю.М. про відсутність у матеріалах справи доказів ринкової вартості спірного майна не є переконливим і не може бути підставою для відмови у задоволенні позову з урахуванням вищенаведених мотивів суду.

Довід представника відповідача Ломаки Ю.М. про відсутність коштів у відповідача для сплати нею позивачу грошової компенсації вартості його 1/2 частини спірного автомобіля також не є слушним, оскільки за змістом ч.4 ст.71 СК України сплата такої грошової компенсації одному з колишнього подружжя за частку спірного майна не пов`язується і не ставиться в залежність від майнового становища такої особи, а у разі виникнення обставин, які ускладнюють сплату зазначених коштів, суд може вирішити питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суду вже на стадії виконання останнього.

Розподіл судових витрат по справі

На підставі п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України та у зв`язку з частковим задоволенням заявленого позову, а саме на 73 % з відповідача на користь позивача необхідно стягнути повернення судового збору у розмірі 6631 грн 32 коп (9084*0,73), виходячи з принципу пропорційності до задоволеної частини вимог (а.с.1). Документальні підтвердження інших видів понесених сторонами у даній судових витрат відсутні у матеріалах справи.

Керуючись ст.2,4,12,13,81,89,141,142,263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 в особі його представника Воронець Наталії Богданівни до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

У порядку поділу спільного майна подружжя виділити у натурі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнати за нею право власності на легковий автомобіль марки Audi, модель Q5, рік випуску 2019, колір чорний, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 25050 (двадцять п`ять тисяч п`ятдесят) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України гривні до долара США становить 1040577 (один мільйон сорок тисяч п`ятсот сімдесят сім) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 520288 (п`ятсот двадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок грошової компенсації 1/2 частини вартості поділеного автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6631 грн 32 коп судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_5 ).

Повне рішення суду складено 16 травня 2025 року.

Суддя Д. В. Бутенко