Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/371/25
Провадження № 2/936/122/2025
13.05.2025 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Павлюк С.С.
з участю секретаря- Щербей А.Є.,
розглянувши у відкритому у відкритому судовому засіданні в залі суду в селища Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування,
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3 за свого життя, була власником будинку під АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. У зв`язку із смертю ОСОБА_3 за нею відкрилася спадщина. Місцем відкриття спадщини був будинок АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_3 проживав також її син ОСОБА_1 . Він прийняв спадщину за ОСОБА_3 у зв`язку з фактичним вступом в управління спадковим майном. Відтак правомірно вважаючи себе власником майна, ОСОБА_1 звернувся до Воловецької державної нотаріальної контори за оформленням права власності на спадщину. Нотаріусом в свою чергу було скеровано запит до ДВПТІ стосовно наявності правовстановлюючих документів на майно, на який ОСОБА_1 10.10.2024 було надано відповідь №39 про те, що майно за ОСОБА_3 не зареєстроване. ДВПТІ було також виготовлено технічний паспорт на спадковий будинок будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 . Проте, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки на час смерті матері позивача у будинку, за місцем відкриття спадщини був зареєстрований брат позивача, а син спадкодавиці - ОСОБА_2 , 1977 року народження. Разом з тим, ОСОБА_2 хоч і є зареєстрованим у спадковому будинку, проте не проживає там більше 20 років. Він виїхав за кордон і з того часу живе за кордоном, на час смерті батьків, він разом з ними не проживав. Ця обставина може бути також підтверджена сусідами, які серед іншого й підписали акт, що долучений до цієї позовної заяви, а так само і будь-ким із сусідів, жителів села Підполоззя Мукачівського району Закарпатської області. Батько позивача, а чоловік спадкодавиці ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Брат позивача ОСОБА_3 помер раніше батьків - ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відтак інших спадкоємців за померлою ОСОБА_3 не має.
Ухвалою судді від 31.03.2025 по спрві відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду 23.04.2025 у справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд.
Представник позивача та позивач на розгляд справи не з?явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задоволити.
Третя особа Завідувач Воловецької державної нотаріальної контори В.Дідренцел в судове засідання не з?явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадкова справа не заведена, заповітів на випадок смерті спадкодавець не залишила.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з?явився, причини його неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, зокрема, відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки в судове засідання, відзиву не подав, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 13.05.2025 прийнята відповідна ухвала.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим віивільного процесуального кодексудповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.12.2021 року, виданим виконавчим комітетом Жденіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №30 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спадкодавиця заповіту не залишала.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
У зв`язку з смертю ОСОБА_3 , за нею відкрилась спадщина. Місцем відкриття спадщини за померлою є житловий будинок АДРЕСА_1 .
Разом зі своїми батьками проживав також їхній син ОСОБА_1 , що підтверджується актом від 20.03.2025, який складений комісією Жденіївської селищної ради в складі заступника селищного голови Богута В.І., депутата селищної ради Райчинець М.Й., начальника відділу соціального та цивільного захисту населення Жденіївської селищної ради Комарницького Я.С., завідувачки Жденіївським відділенням ЗПСМ Дужар Н.М., а також в присутності сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Родинні відносини мати - син підтверджуються свідоцтвом про народження
позивача серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Підполозянської сільської
ради Воловецького району Закарпатської області 22.08.1969, актовий запис № 1.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке згідно зі ст. 1217 цього Кодексу здійснюється за заповітом або законом.
За правилами частини 2 статті 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно з приписами статті 1261 Цивільного Кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Позивач, ОСОБА_1 проживав в будинку померлої матері АДРЕСА_1 . Він прийняв спадщину за ОСОБА_3 у зв`язку з фактичним вступом в управління спадковим майном.
Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відтак правомірно вважаючи себе власником майна, ОСОБА_1 , звернувся до Воловецької державної нотаріальної контори за оформленням права власності на спадщину. Нотаріусом в свою чергу було скеровано запит до ДВПТІ стосовно наявності правовстановлюючих документів на майно, на який йому, а також ОСОБА_1 10.10.2024 було надано відповідь №39 про те, що майно не зареєстроване. ДВПТІ було також виготовлено технічний паспорт на спадковий будинок будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 . Проте, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки на час смерті його матері у будинку, за місцем відкриття спадщини був зареєстрований брат позивача, а син спадкодавиці - ОСОБА_2 , 1977 року народження. Факт реєстрації брата в спадковому будинку підтверджується виданою виконкомом Жденіївської селищної ради довідкою № 58 від 26.03.2025.
Підстав для усунення ОСОБА_1 від спадкування, визначених статтею 1224 Цивільного кодексу України немає. Доданими до позовної заяви документами підтверджується та обставина, що позивач на час смерті його матері проживав разом з нею, тобто фактично прийняв спадщину.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Згідно абзацу третього пункту 23 даної Постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.
Позивач використав всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, однак йому в цьому відмовлено з наданням правового обґрунтування.
Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 206, 247, 258-259, 264, 265, 280, 354 ЦПК України,
Позов задоволити повністю.
Визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
представник позивача: ОСОБА_7 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора: адреса: вул. Карпатська, №70, селище Воловець Мукачівського району Закарпатської області.
Суддя: Павлюк С.С.