Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2387/24
Провадження № 8/376/2/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року Сквирський районний суд Київської області

в складі: Головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участі секретаря - Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області заяву адвоката Козачкова Віталія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі №376/2387/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

28.03.2025 року адвокат Козачков В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою.

В обгрунтування заяви зазначено, що в серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на майно, що належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- 19/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 506,2 кв.м., житловою площею 260,1 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204);

- житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 89,5 кв.м., житловою площею 56,10 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0);

- земельну ділянку площею 0,1000 га., за кадастровим номером :01:037:0050 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40);

- земельну ділянку площею 0,2380 га., за кадастровим номером :01:037:0049 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40);

- нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1567,80кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240).

03.03.2025 року з дублікату договору купівлі продажу нежитлової будівлі від 15.12.1999 року стало відомо, що нежитлова будівля по АДРЕСА_3 загальною площею 1567,80 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 150 153 04 32 240) була придбана ОСОБА_5 (спадкодавцем) за спільні кошти подружжя та під час перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у шлюбі. При цьому, кошти на придбання даної нежитлової будівлі ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_6 , що підтверджується відповідною розпискою.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами ОСОБА_1 вважає, що існують істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з даною заявою, на час розгляду справи в суді, тобто на момент ухвалення рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року.

На підставі вказаного заявник ОСОБА_7 просить суд:

Скасувати Рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року у справі №376/2387/24 в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом па майно, що належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1567,80кв. (реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна 240) та в цій частині прийняти нове рішення, яким:

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на майно, що належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1566,80 кв. (реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна 240);

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1566,80кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240).

В решті Рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року у справі №376/2387/24 залишити без змін.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Казачков Віталій Леонідович надав до канцелярії суду клопотання в якому вказав, що на замовлення ОСОБА_1 проведено технічну інвентаризацію нежитлової будівлі по АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240), в ході якої встановлено, що загальна площа нежитлової будівлі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240) становить 1566,80 кв. м., а не 1567,80 кв. м. як зазначено в правовстановлюючому документі. Копію технічного паспорту додають, а також повідомив, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підтримують в повному, просять її задовольнити та справу розглянути у відсутність позивача та представника.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явилась, надала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність, прийняти рішення яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав суду заявув якій просить справу розглянути у його відсутність, прийняти рішення яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, надала суду заяву в якій повідомила, що їй достоменно відомо та вона підтверджує обставини викладені в заяві ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Так, дійсно вона ОСОБА_2 будучи у шлюбі з ОСОБА_5 та за спільні кошти придбали нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1566,80 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 150 153 043 22 40). При цьому, кошти на придбання даної нежитлової будівлі, вона ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_6 . Також просить справу розглянути у її відсутності та не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст.211, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 15.10.2024 року рішенням Сквирського районного суду, у цивільній справі №376/2387/24 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, було задоволено частково, а саме:

Визнано за ОСОБА_1 2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на майно, що належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- 19/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 506,2 кв.м., житловою площею 260,1 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204);

- житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 89,5 кв.м., житловою площею 56,10 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0);

- земельну ділянку площею 0,1000 га., за кадастровим номером :01:037:0050 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40);

- земельну ділянку площею 0,2380 га., за кадастровим номером :01:037:0049 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40);

- нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1567,80кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240) (а. с. 60 - 67).

Нововиявленими істотними обставинами у справі, які не було враховано судом при постановленні рішення є, те що на замовлення ОСОБА_1 проведено технічну інвентаризацію нежитлової будівлі по АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240), в ході якої встановлено, що загальна площа нежитлової будівлі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240) становить 1566,80 кв.м. а не 1567,80 кв.м., що підтверджується копією Технічного паспорта, виготовлений ФОП ОСОБА_8 06.12.2024 року, відповідно до якого після проведення ТІ було встановлено, що загальна площа нежитлової будівлі змінилася з 1567,8 кв.м. на 1566,8 кв.м. за рахунок уточнення та перерахунку внутрішніх обмірів, а також істотною обставиною є те, що вищевказане приміщення було придбано відповідачкою перебуваючи у шлюбі з спадкодавцем, що також не було відомо суду під час ухвалення судового рішення від 15 жовтня 2024 року.

Відповідно до рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.429 ЦПК України, розглянувши заяву, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п. 4 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 33 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Суд вважає доводи заявників про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги положень ст. 423 ЦПК України, суд вважає, що оскільки на час ухвалення рішення у справі не було проведено технічну інвентаризацію спадкового майна, а тому дана обставина є нововиявленою, яка була невідома суду під час розгляду справи та не могла бути встановлена, тому заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами слід задовольнити, скасувати рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року у справі №376/2387/24 в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом па майно, що належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1567,80кв. (реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна 240) та в цій частині прийняти нове рішення, яким:

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на майно, що належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1566,80 кв. (реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна 240);

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1566,80кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240).

В решті Рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року у справі №376/2387/24 залишити без змін.

28.03.2025 року сторонами по справі, а саме позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 подано до суду заяву про затвердження мирової угоди та примірник мирової угоди, підписаний сторонами.

За умовами мирової угоди: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять затвердити про наступне:

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , права власності в порядку спадкування за законом на майно, що належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1566,80 кв. (реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна 240);

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1566,80кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240).

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь якій стадії судового процесу.

Частиною 4 ст. 207 ЦПК України передбачено, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з вимогами ч. 1 п. 5 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самій предмет і з тих самих підстав не допускається.

Спільна заява та мирова угода приєднані до справи. Сторонам зрозумілі наслідки такого рішення, передбачені ст. 207 ЦПК України та судом роз`яснено наслідки закриття провадження у справі, що передбачені ст.256 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У Постанові Верховного Суду у справі № 487/8897/21 зазначається, що диспозитивність означає свободу сторін у реалізації своїх матеріальних і процесуальних прав. Позивач, реалізуючи свої права, формує предмет і підстави позову, спрямовуючи напрямок цивільного процесу.

Характерною особливістю принципу диспозитивності є те, що сторонам судового процесу з вирішення цивільних справ надається можливість вільно здійснювати свої права, розпоряджатися ними під час виконання процесуальних дій, які зосереджені на порушенні, розвитку і припиненні справи в суді.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного законодавства, відсутність процесуальних законодавчих перешкод для затвердження мирової угоди, той факт, що сторони у цій справі пішли на взаємні поступки, відсутність осіб, чиї права та інтереси можуть бути порушені при такому врегулюванні спору, а також з метою врегулювання тривалого спору між сторонами та припинення стану невизначеності щодо нерухомого майна, суд дійшов висновку про необхідність затвердження мирової угоди.

Аналізуючи норми законодавства у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що цивільне процесуальне законодавство містить у відповідній главі процесуального кодексу «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключеними обставинами» положення, які окремо регламентують та прямо передбачають порядок розгляду справи, а саме за правилами встановленими цим кодексом в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права право на доступ до суду не є абсолютним, однак застосовані обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування статті 6, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (Ашингейден проти сполученого Королівства, Файєд проти Сполученого Королівства).

ЄСПЛ у своїй практиці зазначає, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (Зубац проти Хорватії).

Таким чином, не можна розцінювати відсутність вказівки у статтях 423,429 ЦПК України щодо права учасників на укладання мирової угоди під час перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, як обмеження права учасників на мирне врегулювання спору, всупереч положенням Конституції України, основним засадам (принципам) цивільного судочинства за наявності відповідного законодавчого врегулювання, викладеного у спеціальній процесуальній нормі.

Враховуючи, що укладена сторонами мирова угода не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах всіх сторін, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 207, 255,256 ЦПК України ухвалою затверджує цю угоду та закриває провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76,81,207,211, 247 , 255,256,259 , 263 , 264 , 265 , 268 ,351,352, 354 , 423 , 429 ЦПК України, п. 3,4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», суд

В И Р І Ш И В :

Заяву адвоката Козачкова Віталія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі №376/2387/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити в повному обсязі.

Скасувати Рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року у справі №376/2387/24 в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом па майно, що належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1567,80кв. (реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна 240).

В решті Рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року у справі №376/2387/24 залишити без змін.

Затвердити мирову угоду, укладену 28.03.2025 року сторонами по справі, а саме позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 на наступних умовах:

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , права власності в порядку спадкування за законом на майно, що належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1566,80 кв. (реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна 240);

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , загальною площею 1566,80кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240).

Провадження в цій частині підлягає закриттю.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.М. Коваленко