КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 382/1163/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7980/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Хорошун Оксани Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року у складі судді Савчака С.П.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11 вересня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка проживала разом з позивачем до моменту офіційного розірвання шлюбу та продовжує проживати і наразі, перебуваючи на його утриманні.

Позивач вважає, що в інтересах дочки проживати саме з ним, а не з відповідачкою, оскільки він має самостійний заробіток, час для її виховання, можливості у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. Позивач проживає разом з дочкою в м. Яготин Київської області винаймаючи квартиру АДРЕСА_1 з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. Позивач повноцінно турбується за своєю дочкою, відвідує школу де вона навчається, відвідує з нею медичні заклади, створює для неї гармонійні умови проживання, виховання та навчання. Він не чинить перешкод та не чинитиме для спілкування відповідачки із дочкою і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування матері.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині позовної вимоги про визначення місця проживання дитини за відсутності предмету спору закрито. Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір за подання позову у розмірі 1 211 грн 20 коп.

В апеляційній скарзі адвокат Хорошун О.В. в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року про закриття провадження у справі в частині позовної вимоги про визначення місця проживання житини за відсутності предмету спору.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Вказує, що сам по собі факт проживання на день подання позову неповнолітньої ОСОБА_3 з батьком до ухвалення судом першої інстанції судового рішення по суті спору не може свідчити про те, що між сторонами був відсутній спір щодо її проживання з батьком на час звернення позивача до суду із цим позовом, а також на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, а тому районний суд не мав підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Вважає, що суд дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору, не взявши до уваги що на час відкриття провадження у справі і до моменту прийняття спірної ухвали, а тому суду необхідно було з`ясувати чи не залишилося між сторонами неврегульованих питань та розглянути по суті заявлені позовні вимоги, а у випадку їх необґрунтованості - відмовити у їх задоволенні через безпідставність чи недоведеність згідно із вимогами ЦПК України.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися про розгляд справи повідомлялися судом належно, від представниці скаржника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як па підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу в частині вимог про визначення місця проживання дитини, суд першої інстанції вказав на відсутність предмету спору у даній справі, оскільки відповідачкою була надана нотаріальну згоду на проживання дитини з батьком.

При цьому судом також зазначено, що дитина проживає разом з позивачем до моменту розірвання шлюбу та продовжує проживати і наразі.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрив провадження у даній справі, так як предмет спору відсутній.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду не убачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали з наступних підстав.

Положеннями ст. 255 ЦПК України передбачено підстави закриття провадження у справі. Згідно п. 2 ч. 1 даної статті, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Саме на вказані положення містяться посилання суду першої інстанції в оскаржуваній апелянтом ухвалі.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Поняття "юридичний спір" має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Матеріалами справи встановлено, що до та після розірвання шлюбу між сторонами, їх донька ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 .

При цьому, під час розгляду справи по суті про розірвання шлюбу, питання щодо визначення місця проживання дитини не вирішувалося, сторони до суду із відповідним позовом не зверталися.

Разом з тим, дані обставини вбачаються в тому числі з висновку Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області як органу опіки та піклування від 02 серпня 2024 року (а.с. 114 т.1) згідно змісту якого убачається, що ОСОБА_2 висловила добровільну згоду на проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 та не заперечує проти цього, що свідчить про відсутність спору між батьками у даному питанні.

Звертаючись до суду із позовом про визначення місця проживання дитини ОСОБА_1 вказував, що діє в інтересах доньки та що їй буде краще проживати х ним, а ніж з відповідачкою.

Крім того зазначав, що відповідачка має на утриманні дитину з інвалідністю від першого шлюбу, а тому не зможе повноцінно забезпечувати виховання та утримання двох дітей.

Водночас як встановлено, відповідачка не заперечує щодо проживання доньки з ОСОБА_1 , перешкоди у спілкуванні з дитиною їй не чиняться.

З огляду на вищенаведені встановлені апеляційним судом обставини, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень відповідачки, яка матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , відносно місця проживання, що в повній мірі підтверджується наявними матеріалами справи, в тому числі відсутність будь-яких належних у розумінні положень ст. 77 ЦПК України доказів на підтвердження доводів скаржника в цій частині.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Згідно висновку викладеного у зазначеній постанові, закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення заяви відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини справи в своїй сукупності, оскільки доводи апелянта не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відносно частини заявлених позовних вимог, апеляційний суд у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та оскаржуваної ухвали суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Хорошун Оксани Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 14 травня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: