Номер провадження: 22-ц/813/2164/25
Справа № 519/772/24
Головуючий у першій інстанції Барановська З. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Драгомерецького М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, в інтересах якого діє Кіс Андрій Володимирович, на рішення Южного міського суду Одеської області від 24.07.2024 року, ухваленого під головуванням судді Барановської З.І., у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії,

встановив:

03.06.2024 року ГУ ПФУ в Одеській області звернулось з позовом ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пенсіїу розмірі 26 324,16 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що на обліку в ГУ ПФУв Одеській області перебуває ОСОБА_1 , якому призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058.

У зв`язку з виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 року у справі № 420/15902/22 було уточнено дату призначення пенсії та змінено розрахунок стажу та середньомісячної заробітної плати. На підставі вказаного рішення виникла переплата пенсії в сумі 27 734,16 грн. за період з 01.03.2023 року по 31.08.2023 року, про що ГУ ПФУ в Одеській області було прийнято рішення від 08.09.2023 року № 3017 «про прийняття суми переплати пенсії на облік (а.с.25).

ОСОБА_1 надіслано лист від 14.09.2023 №1500-0504-8/128524 про необхідність повернення надміру виплаченої суми пенсії. Розмір пенсії станом на 01.03.2023 року до перерахунку складав 11 626,46 грн., після перерахунку 11 861,46 грн. (з 01.03.2022 встановлено підвищення в розмірі 135,00 грн. та з 01.03.2023 року встановлено підвищення в розмірі 100,00 грн.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходів щодо підвищення рівня соціального заходу найбільш вразливих верств населення у 2022 році». Доплата за період з 01.03.2023 року по 31.08.2023 року складає 1 410,00 грн. На підставі службової записки ВОД №2 від 17.10.2023 року №14528/05-16, рішенням ГУ ПФУ в Одеській областівід 17.10.2023 року №23 було знято з обліку переплату пенсії в сумі 1 410,00 грн.

У зв`язку з цим, залишок переплати пенсії за період з 01.03.2023 року по 31.08.2023 року складає 26 324,16 грн.

Посилаючись на те, що відповідач у період з 01.03.2023 року по 31.08.2023 року без наявних на те підстав, отримував пенсію у більшому розмірі, позивач просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 24.07.2024 року у задоволенні позову ГУ ПФУ в Одеській області було відмовлено (а.с.86-92).

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області ставить питання про скасування рішення Южного міського суду Одеської області від 24.07.2024 року, ухвалення нового судового рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.97-98).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Дубінкін Ю.М. просить оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на її необгрунтованість (а.с.121-125).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 12.05.2025 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що у зв`язку із відрахуванням судді Дришлюка А.І. зі штату Одеського апеляційного суду у зв`язку з припиненням повноважень судді (смерть), відповідно до наказу голови Одеського апеляційного суду № 66-щс від 11.04.2025 року, з урахуванням п. 3.9 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затверджених зборами суддів Одеського апеляційного суду 28.03.2025 року (зі змінами), протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2025 року було визначено інший склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді: Громік Р.Д., Драгомерецький М.М. (а.с.129).

За таких обставин, а також зважаючи на те, що суддя Громік Р.Д. перебував у відпустці у період 28.04. по 02.05.2025 року, датою ухвалення цього судового рішення є 12.05.2025 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.09.2024 року (а.с.115), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином (а.с.118-120), що передбачено ст. 130 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що розрахунок пенсії відповідачу проводився позивачем у справі та відповідач не зобов`язаний перевіряти вірність нарахування, а тому в діях відповідача виключається недобросовісність (а.с.86-92).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон) встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні ст. 50 є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, недостовірною інформацією, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї, ненадання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством, тощо.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством.

Закон встановлює два виключення з цього правила: по - перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по - друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15-ц.

Так, із матеріалів справи вбачається, що на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області перебуває ОСОБА_1 , якому призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року у справі №420/15343/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області було задоволено частково, визнана протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не прийняття рішення щодо призначення або відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за його зверненням від 24.06.2021 року (а.с.57-58).

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року у справі №420/15343/21 Управлінням пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Одеській області прийнято Рішення №79 від 11.11.2021 року про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року у справі №420/26307/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано Рішення ГУ ПФУ в Одеській області №79 від 11.11.2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.06.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду (а.с.52-56).

Рішенням №79 від 12.05.2022 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії №379 від 11.11.2021 ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії, оскільки не надано оригіналів документів та на підставі відомостей в трудовій книжці, не можливо визначити зайнятість повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. На думку ГУ ПФУ пільговий та страховий стаж роботи ОСОБА_1 складає 02 роки 08 місяців за Списком № 1 при страховому стажі роботи 35 років та 11 місяців.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 року у справі №420/9024/22 визнано протиправним рішення ГУ ПФУ в Одеській області №79 від 12.05.2022 на заміну рішення про відмову в призначені пенсії № 379 від 11.11.2021 про відмову призначені мені пенсії за віком на пільгових умовах. ГУ ПФУ в Одеській області зобов`язане повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.06.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду (а.с.59-64).

Рішенням №79 від 11.10.2022 на заміну рішення про відмову у призначені пенсії №79 від 12.05.2022 Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області повторно дійшло до протиправного висновку про наявність у ОСОБА_1 пільгового стажу у 02 роки 08 місяців за Списком № 1, при страховому стажі роботи 35 років 11 місяців.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 року у справі №420/15902/22 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУв Одеській області № 79 від 11.10.2022 року про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 22.01.1988 року по 14.11.1988 року - електрослюсарем 3-го розряду підземним повним робочим днем під землею на шахті В.Р. Менжинського, м. Первомайська, з 14.03.1991 року по 18.11.1991 року - електрослюсарем 3-го розряду підземним повним робочим днем під землею на шахті В.Р. Менжинського ПО «Первомайськвугілля», період з 01.09.1984 року по 31.12.1987 року навчання в СПТУ м. Первомайська за спеціальністю електрослюсарь підземний, період служби у лавах Радянської Армії з 27.11.1988 року по 15.12.1990 року до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах (а.с.45-51).

В подальшому, ГУПФУ в Одеській області 15.03.2023 №5468-4715/Л-02/8-1500/23 надало ОСОБА_1 відповідь, що за рішенням від 21.02.2023 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 21.02.2023 року довічно, тоді як позивач звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах ще 24.06.2021 року.

Відповідно до додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі №420/15902/22, резолютивна частина рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 по справі № 420/15902/22 доповнена наступним реченням: «Зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити зарахування ОСОБА_1 періодів роботи з 22.01.1988 по 14.11.1988 - електрослюсарем 3-го розряду підземним з повним робочим днем під землею на шахті ім. В.Р. Менжинського м.Первомайська, з 14.03.1991 по 18.11.1991 - електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем під землею на шахті ім. В.Р. Менжинського ПО "Первомайськвугілля", періоду 01.09.1984 по 31.12.1987 - навчання в СПТУ м.Первомайська за спеціальністю електрослюсарь підземний, періоду служби у лавах Радянської Армії з 27.11.1988 по 15.12.1990, до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 24.06.2021р.» (а.с.11-12).

Таким чином, судовими рішеннями встановлювались протиправність рішень або бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області, та напроти, жодне судове рішення не свідчить про протиправну поведінку, зловживання з боку ОСОБА_1 або подання ним недостовірних даних.

Позивач апелянт у справі зазначає, що на виконання додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 року у справі № 420/15902/23 було уточнено дату призначення пенсії та змінено розрахунок стажу та середньомісячної заробітної плати в зв`язку з чим виникла переплата пенсії в сумі 27 734,16 грн. за період з 01.03.2023 року по 31.08.2023 року, про що ГУ ПФУ в Одеській області було прийнято рішення від 08.09.2023 № 3017.

ОСОБА_1 надіслано лист від 14.09.2023 року №1500-0504-8/128524 про необхідність повернення надміру виплаченої суми пенсії. Розмір пенсії станом на 01.03.2023 року до перерахунку складав 11 626,46 грн., після перерахунку 11 861,46 грн. (з 01.03.2022 року встановлено підвищення в розмірі 135,00 грн. та з 01.03.2023 року встановлено підвищення в розмірі 100,00 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального заходу найбільш вразливих верств населення у 2022 році». Доплата за період з 01.03.2023 по 31.08.2023 складає 1 410,00 грн. На підставі службової записки ВОД № 2 від 17.10.2023 № 14528/05-16, рішенням Головного управління від 17.10.2023 № 23 було знято з обліку переплату пенсії в сумі 1 410,00 грн. Залишок переплати пенсії за період з 01.03.2023 по 31.08.2023 складає 26 324,16 грн.

Із врахуванням усіх доказів, які маються в матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було надано будь-яких доказів щодо існування рахункової помилки щодо нарахування та виплати пенсії відповідачу, на підставі яких можна було б відстежити шлях та причини виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, тобто такою, що виникла через технічний збій, а не помилка, пов`язана з неналежним виконанням обов`язків службовою особою відповідальною за обчислення та нарахування пенсії.

Також апеляційний суд погоджується з тим, що правильність виконаних пенсійним фондом розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, а механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулася з вини отримувача пенсії, а саме через його зловживання.

Таким чином, зважаючи на те, що недобросовісності з боку набувача пенсії позивачем доведено не було, зроблений перерахунок пенсії не пов`язаний з навмисними діями чи навмисною бездіяльністю відповідача, навпаки, як вбачається з матеріалів справи така пенсія за віком на пільгових умовах була призначена відповідачу на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 у справі №420/15902/22, а виплати здійснювалися управлінням добровільно, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції. Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Крім того, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

Також колегія суддів зазначає, що оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області в інтересах якого діє Кіс Андрій Володимирович залишити без задоволення.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 24.07.2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький