№ провадження 2/646/567/2025
У Х В А Л А

12 травня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Шиховцової А.О.,

за участю секретаря Святолуцької К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гур`єва Андрія Альбертовича про повернення позовної заяви без розгляду в цивільній справі №646/13332/24 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява представника Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" Гордєєвої О.В., в якому представник позивача просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" заборгованість в розмірі 44433,53 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 03.12.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гур`єв А.А. подав до суду клопотання про повернення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначає, що позовна заява підписана представником АТ КБ «ПриватБанк» Гордєєвою О.В. На підтвердження повноважень до матеріалів позовної заяви приєднано довіреність № 9718-К-Н-О від 17.10.2023. Представник відповідача зазначив, що зі змісту виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формування стосовно АТ КБ «ПриватБанк», який приєднано до позовної заяви, не вбачається, що Гордєєва О.В. є керівником, членом виконавчого органу або іншою особою, уповноваженою представляти інтереси Позивача на підставі Статуту або Положення. До позовної заяви також не додано копію трудового договору (контракту), який би підтверджував повноваження Гордєєвої О.В. представляти інтереси відповідача в порядку, визначеному ч. 3 ст. 58 ЦПК України. Будь-які інші документи, які підтверджували б право Гордєєвої О.В. представляти інтереси Позивача в суді, в матеріалах справи відсутні. Крім того, Гордєєва О.В. не є представником Позивача відповідно до ст. 60 ЦПК України. Документи, які б підтверджували правовий статус Гордєєвої О.В. як адвоката матеріали справи не містять. В Єдиному реєстрі адвокатів України також відсутні відомості щодо Гордєєвої О.В. З огляду на вищевикладене, позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, від представника позивача АТ КБ "Приватбанк" у матеріалах справа наявна заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача подав через канцелярію суду заяву про проведення судового засідання, призначеного на 12.05.2025 без його участі, клопотання про повернення позовної заяви без розгляду підтримав, просив задовольнити.

У зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши клопотання представника відповідача про повернення позовної заяви без розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, позовна заява подана Гордєєвою О.В. через систему "Електронний суд".

Відповідно до копії довіреності від 17 жовтня 2023 року її видано Головою Правління банку Герхардом Бьош.

Згідно з вказаною довіреністю АТ КБ «ПриватБанк» в особі Голови Правління Герхарда Бьоша, уповноважено Гордєєву О.В. представляти інтереси АТ КБ «ПриватБанк», зокрема в загальних та спеціалізованих судах окремих юрисдикції всіх інстанції, подавати та підписувати позови, брати участь у судових засіданнях, тощо.

Строк дії довіреності визначено до 31 грудня 2025 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано собою, яка не має права її підписувати, або собою, посадове становище якої не вказано.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах. Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України представництво виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 01 січня 2019 року (підпункт 11).

У частині четвертій статті 131-2 Конституції України зазначено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з частиною сьомою статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Положеннями статті 244 ЦК України, яка регламентує представництво за довіреністю, визначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно з приписами статті 246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За приписами частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно із пунктом першим частини шостою статті 19 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 44433,53 грн., що станом на 01 січня 2024 року не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначною справою, яка може розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження.

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 172/1779/23 зазначив: «Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як «самопредставництво» і «представництво».

Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Під час розгляду спорів, що виникають із трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (частина друга статті 60 ЦПК України).

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 у справі № 759/3868/23 (провадження № 61-15040св23) зазначено, що: "[…] справа на момент подання апеляційної скарги була малозначною відповідно до закону, а тому представництво АТ КБ "ПриватБанк" у суді апеляційної інстанції особою, яка не є адвокатом на підставі довіреності не суперечило вимогам цивільного процесуального закону. За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про відсутність доказів, що Бережна Н.М. є адвокатом або її повноваження щодо діяльності від імені позивача у порядку самопредставництва, є помилковим".

Таким чином, у малозначних справах представництво юридичної особи може здійснювались керівником, членом виконавчого органу, іншою уповноваженою особою в порядку самопредставництва, або адвокатом, або будь-якою дієздатною фізичною особою на підставі довіреності.

За таких обставин доводи представника відповідача про наявність правових підстав для повернення позовної заяви є помилковим, оскільки справа є малозначною, а тому представником банку може бути особа, яка досягла 18 років, має цивільну процесуальну дієздатність.

На підставі викладеного, суддя відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача про повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.185, 257, 258, 260 ЦПК України, суд,-

постановив :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гур`єва Андрія Альбертовича про повернення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Шиховцова