КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/154/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025року місто Київ

справа № 372/2733/22

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди у справі за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Проць Т.В., повний текст рішення складено 10 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив:

визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя його та ОСОБА_3 ;

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаної квартири, та залишити квартиру у спільній частковій власності його та ОСОБА_3 .

В обґрунтування вимог посилався на те, що з 28 серпня 2004 року він перебував з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 січня 2022 року.

Вказував, що за час перебування в шлюбі подружжям згідно договору купівлі-продажу від 16 лютого 2018 року за спільні кошти було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,1 кв.м, житловою площею 35,7 кв.м.

Зазначав, що згоди між ним та відповідачем щодо поділу спільного сумісного майна не досягнуто.

В листопаді 2022 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила:

визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 її особистою приватною власністю;

визнати транспортний засіб марки «КІА» модель «SPORTAGE» 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках по 1/2 частині за нею та ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог посилалася на те, що спірну квартиру вона придбала у період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_2 , однак за її особисті кошти на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 16 лютого 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лабутіною Ю.Ю.

Вказувала, що в період шлюбу сторонами також за спільні кошти було придбано автомобіль марки «КІА» модель «SPORTAGE» 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає поділу.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27 березня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнаноквартиру АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнаноза ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , іншу 1/2 частку вказаної квартири залишити у власності ОСОБА_3 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано автомобіль «КІА SPORTAGE», 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7394,95 грн. різницю між сплаченим сторонами судовим збором.

Частково не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила змінити рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 березня 2023 року, в частині відмови у визнанні особистою приватною власністю, ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 та задовольнити в даній частині позовні вимоги та визнати її особистою приватною власністю дану квартиру.

Позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №4 від 08 лютого 2024 року, виданого КНП Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року постановленою, не виходячи до нарадчої кімнати, яка занесена до протоколу судового засідання, було залучено до участі у справі в якості правонаступника померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

В подальшому під час розгляду справи в Київському апеляційному суді, сторони подали клопотання про затвердження мирової угоди, в якому вказували на те, що дана мирова угода укладається на взаємовигідних для сторін умовах, відповідає їх інтересам, спрямована на реальне настання наслідків, які обумовлені у ній, волевиявлення сторін є вільним, усвідомленим і відповідає їх дійсним намірам.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_2 підтримала клопотання про затвердження мирової угоди та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні також підтримали клопотання про затвердження мирової угоди та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку осіб, які з`явились в судове засідання, дослідивши клопотання про затвердження мирової угоди, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

За правилами ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи та закриває провадження у справі.

Колегія суддів, дослідивши умови мирової угоди, вважає, що вона укладена з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, стосується прав та обов`язків сторін, умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Сторонам роз`яснені наслідки укладення мирової угоди, передбачені ст.256 ЦПК України та закриття провадження у справі, які їм зрозумілі.

Сторони дійшли згоди, що вимоги щодо стягнення всіх судових витрат позивача та відповідача вони залишають без задоволення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що подану сторонами мирову угоду слід затвердити, рішення суду першої інстанції визнати нечинним та закрити провадження у даній справі.

Згідно з ч.1 ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст.207, 255, 268, 373, 374 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди -задовольнити.

Затвердити мирову угоду укладену між ОСОБА_1 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), яка є правонаступником ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 (яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на наступних умовах.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70,1 кв.м, житловою площею 35,7 кв.м особистою приватною власністю ОСОБА_3 (яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Визнати автомобіль KIA SPORTAGE 2021 року випуску номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_2 , особистою приватною власністю ОСОБА_1 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 березня 2023 року визнати нечинним.

Провадження у справіза позовомОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 15 травня 2025 року.

Головуючий:

Судді: