АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року

м. Чернівці

cправа № 347/2659/24

провадження № 22-ц/822/228/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Бугай В.М.

з участю скаржника ОСОБА_1

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1

суб`єкт оскарження головний державний виконавець Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Винничук Оксана Михайлівна

за апеляційною скаргою головного державного виконавця Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Винничук Оксани Михайлівни на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2025 року, головуючий у першій інстанції Кириляк А.Ю.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у листопаді 2024 року звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Винничук О.М.

Зазначав, що у провадженні Косівського відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче № 60214632 з виконання виконавчого листа №20517/10, виданого 03 липня 2013 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», яке замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в сумі 860087 грн 45 коп.

Дізнався про накладення арешту на рахунки за повідомлення банку від 29 квітня 2024 року.

Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції не направлено постанову про арешт коштів.

Починаючи з березня 2024 року роботодавцем здійснюється утримання із його заробітної плати на виконання виконавчого листа №20517/10, виданого 03 липня 2013 року Вижницьким районним судом Чернівецької області.

Постановою про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №60214632 накладений на усі кошти, що знаходяться на всіх рахунках відкритих у філії Чернівецького обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у тому числі й на кошти, які зараховуються в якості заробітної плати, пенсії по інвалідності та соціальної допомоги як учаснику АТО.

Накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , який призначений для заробітної плати, пенсії по інвалідності та соціальної допомоги, унеможливлює отримання в повній сумі ним відповідних коштів, які є єдиним його доходом за який утримує сім`ю, що призводить до порушення конституційних прав.

09 травня 2024 року звернувся до Косівського відділу державної виконавчої служби із заявою про визначення його поточного рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий у Акціонерному товаристві «Ощадбанк», для здійснення видаткових операцій.

Постановою заступника начальника Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сіреджука П.П. від 09 травня 2024 року визначено поточний рахунок фізичної особи - боржника № НОМЕР_1 , відкритий у філії Чернівецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» для здійснення видаткових операцій.

24 жовтня 2024 року відповідно до платіжної інструкції (МО) 825 від 24 жовтня 2024 року було списано кошти в сумі 56560,02 грн. на користь Косівського відділу державної виконавчої служби. Ця сума накопичилась на його рахунку, починаючи з кінця квітня 2024 року до дати списання.

25 жовтня 2024 року звернувся до Косівського відділу державної виконавчої служби із заявою про відкликання платіжної інструкції (МО) 825 від 24 жовтня 2024 року та повернення всіх коштів на його рахунок № НОМЕР_1 .

Просив визнати протиправними дії Головного державного виконавця Винничук О.М. щодо стягнення коштів в сумі 56560 грн 02 коп. з карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову у виконавчому провадженні №60214632 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на картковому поточному рахунку № НОМЕР_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2025 року скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Винничук О.М., задоволено.

Визнано протиправними дії Головного державного виконавця Винничук О.М. щодо стягнення коштів в сумі 56560,02 грн з карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Визнано протиправною та скасовано постанову у виконавчому провадженні №60214632 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на картковому поточному рахунку № НОМЕР_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Головний державний виконавець Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Винничук О.М. в апеляційній скарзі просить ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2025 року скасувати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що постановою головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області Винничук О.М. від 22 жовтня 2019 року прийнято виконавче провадження № 60214632 з виконання виконавчого листа №20517/10, виданого 03 липня 2013 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», яке замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в сумі 860087 грн 45 коп.

Також постановою головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області Винничук О.М. від 26 квітня 2021 року замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Заступником начальника Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Сіреджука П.П. винесено постанову про арешт коштів боржника від 01 грудня 2023 року.

Постановою заступника начальника Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Сіреджука П.П. від 09 травня 2024 року визначено для боржника фізичної особи ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Філії- Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», для здійснення видаткових операцій.

За повідомленням пенсійного фонду України боржник ОСОБА_1 отримує пенсію та працевлаштований у Вижницькій районній державній адміністрації.

Постановою заступника начальника Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Сіреджука П.П. від 09 травня 2024 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 в розмірі 20% щомісячно до погашення боргу.

Відповідно до платіжної інструкції (МО) 825 від 24 жовтня 2024 року списано з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого у Філії- Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», кошти в сумі 56560,02 грн. на користь Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

За виконавчим провадженням з заробітної плати боржника ОСОБА_1 стягнуто кошти в сумі 22424 грн 33 коп.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області Винничук О.М. залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області Винничук О.М. підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області Винничук О.М., суд першої інстанції вважав, що підлягає захисту право боржника ОСОБА_1 у обраний спосіб визнання протиправними дії головного державного виконавця Винничук О.М. щодо стягнення коштів в сумі 56560 грн 02 коп. з карткового рахунку № НОМЕР_1 , визнання протиправною та скасування постанови у виконавчому провадженні №60214632 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на картковому поточному рахунку № НОМЕР_1 .

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Акціонерному товаристві «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , на який здійснюється нарахування коштів у вигляді заробітної плати, порушує право останнього на отримання заробітної плати, гарантоване ст. 48 Конституції України право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї.

Водночас судом першої інстанції встановлено, що внаслідок накладення арешту на грошові кошти на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ОСОБА_1 у Акціонерному товаристві «Ощадбанк», здійснюється списання заробітної плати у розмірі більшому 20 відсотків.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає в частині.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Постановою старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мотовилець Н.Г. від 04 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження виконавче № 60214632 з виконання виконавчого листа №20517/10, виданого 03 липня 2013 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», яке замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в сумі 860087 грн 45 коп.

Після чого постановою старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мотовилець Н.Г. від 04 жовтня 2019 року виконавчий документ передано до Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області.

Постановою головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області Винничук О.М. від 22 жовтня 2019 року прийнято виконавче провадження № 60214632 з виконання виконавчого листа №20517/10, виданого 03 липня 2013 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», яке замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в сумі 860087 грн 45 коп.

Також постановою головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області Винничук О.М. від 26 квітня 2021 року замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Постановою заступника начальника Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Сіреджука П.П. про арешт коштів боржника від 01 грудня 2023 року накладено арешт на грошові кошти/ електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/ електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 94316 грн 19 коп.

За повідомленням Пенсійного фонду України від 09 травня 2024 року №203610795 ОСОБА_1 отримує пенсію, перебуває на обліку у Головному управлінні пенсійного фонду України в Чернівецькій області, заробітну плату, страхувальник Вижницька районна державна адміністрація.

Постановою заступника начальника Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сіреджука П.П. від 09 травня 2024 року визначено для боржника фізичної особи ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Філії- Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.

Також постановою заступника начальника Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сіреджука П.П. від 09 травня 2024 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Вижницькій районній державній адміністрації.

Здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утриманні податків,зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, якала дає 94316 грн 19 коп, а тому числі виконавчий збір/ основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до платіжної інструкції (МО) 825 від 24 жовтня 2024 року списано з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого у Філії- Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», кошти в сумі 56560,02 грн. на користь Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, призначення платежу стягнення за виконавчим провадженням №60214632 з виконання виконавчого документу виконавчого листа №2-517/10, виданого 03 липня 2013 року Вижницьким районним судом Чернівецької області.

До матеріалів справи приєднано заяву ОСОБА_1 до Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 03 червня 2024 року, за якою просив розблокувати його рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Філії - Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк».

Також ОСОБА_1 звернувся до Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції з заявою від 25 жовтня 2024 року про відкликання платіжної інструкції та повернення коштів в сумі 56560 грн 02 коп. на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Філії - Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк».

Зазначав, що на даний рахунок зараховується пенсія по інвалідності, соціальна допомога на оплату комунальних послуг як ветерану АТО та заробітна плата, з якої вже утримано 20% відповідно до виконавчого провадження.

За змістом виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого у Філії- Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» за період з 01 березня 2024 року по 02 вересня 2024 року мають місце зарахування пенсії, заробітної плати, субсидії.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).

За частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» (№38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Відповідно до пункту 40 рішення Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції», право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок («Hornsby v. Greece» № 18357/91).

Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 225.04.2012 №11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013).

Зокрема, у рішенні №2-р(II)/2019 від 15.05.2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016 №1401-VIIIзмін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц (провадження № 61-17011сво19) зроблено висновок про те, що розгляд процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) є виконанням судових рішень, як заключного етапу у процесі реалізації захисту цивільних прав.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

На підставі частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно частини першої статті 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби.

Аналіз зазначених норм права дає підстави дійти до висновку про можливість звернення до суду в порядку цивільного судочинства, передбаченому статтею 447 ЦПК України, із скаргою на рішення, дії або бездіяльність, начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення ( поновити порушене права заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до абзацу 5 пункту 18 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Положення наведених статей дають підстави для висновку, що до суду можуть бути оскаржені не тільки дії державного виконавця, а й бездіяльність.

У пункті 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) зазначено, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

Верховний Суд у постанові від 28 травня 2019 року у справі № 905/2458/16 вказав, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню. При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»). Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України (частина четверта статті 24 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

У частині першій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до пункту 7 розділу VIII Інструкції, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на майно боржника, його арешті або вилучені вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четверта статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім того, частина восьма розділу VIII Інструкції визначає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові про накладення арешту зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

При цьому частина перша та друга стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VIII Інструкції.

Відповідно до пункту 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Отже, державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкриті після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункт 7.13 постанови).

У частині першій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом України «Про виконавче провадження» та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому відповідно до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток № 9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Відповідно частини першої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частинами другою та третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Тлумачення вказаних норм права визначає, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності кількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.

26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, у якому зокрема зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Законом України від 11 квітня 2023 року № 3048-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану», який набрав чинності 06 травня 2023 року, пункт 10-2розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» викладений в новій редакції, за яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

У пунктах 7.14-7.15 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) зазначено, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) вказано, що «виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). [ ] Враховуючи вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20 провадження № 14-218цс21 вказано, що « накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя. Отже, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї, за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. [ ]

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем на підставі поданих боржником документів, які підтверджують статус коштів, та виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок. Отже, у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на його рахунку та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалося виявити правову природу (статус) цих грошових коштів як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів».

У справі, яка переглядається, встановили, що постановою заступника начальника Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сіреджука П.П. про арешт коштів боржника від 01 грудня 2023 року накладено арешт на грошові кошти/ електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/ електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 94316 грн 19 коп.

З матеріалів справи вбачається, що заступник начальника Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сіреджук П.П. не звертався до Філії - Чернівецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» щодо надання інформації про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 крім заробітної плати.

Постановою заступника начальника Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сіреджука П.П. від 09 травня 2024 року визначено для боржника фізичної особи ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Філії- Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.

Також постановою заступника начальника Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сіреджука П.П. від 09 травня 2024 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Вижницькій районній державній адміністрації.

Зазначено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утриманні податків,зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, якала дає 94316 грн 19 коп, а тому числі виконавчий збір/ основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

До матеріалів справи приєднано заяву ОСОБА_1 до Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 03 червня 2024 року, за якою просив розблокувати його рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Філії - Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк».

Водночас ОСОБА_1 до заяви до Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 25 жовтня 2024 року про відкликання платіжної інструкції та повернення грошових коштів надав виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритому у Філії - Чернівецькому обласному управлінні Акціонерного товариства «Ощадбанк».

За змістом виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритому у Філії - Чернівецькому обласному управлінні Акціонерного товариства «Ощадбанк» за період з 01 березня 2024 року по 02 вересня 2024 року мають місце зарахування пенсії, заробітної плати, субсидії.

Отже, постановою заступника начальника Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сіреджука П.П. про арешт коштів боржника від 01 грудня 2023 року накладено арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчим документом та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати.

Воднчоас, Косівський відділ Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у жовтні 2024 року отримано документи про те, що арешт було накладено на кошти, які є заробітною платою боржника ОСОБА_1 , які розміщена на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у Філії- Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», призначеному для зарахування заробітної плати, пенсії, проте, не розглянув заяву ОСОБА_1 .

З урахування наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для скасування постанови про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на картковому поточному рахунку № НОМЕР_1 .

Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2025 року у справі №444/2503/17 (провадження №61-14767св24) зазначив, що «передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки відповідно до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

Коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів».

У статті 10 Конвенції про захист заробітної плати, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року зазначено, що заробітна плата може стати об`єктом арешту або передачі лише у такій формі й у таких межах, які визначено національним законодавством. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до платіжної інструкції (МО) 825 від 24 жовтня 2024 року списано з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого у Філії- Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», кошти в сумі 56560,02 грн. на користь Косівського відділу державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, призначення платежу стягнення за виконавчим провадженням №60214632 з виконання виконавчого документу виконавчого листа №2-517/10, виданого 03 липня 2013 року Вижницьким районним судом Чернівецької області.

ОСОБА_1 звернувся до Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції з заявою від 25 жовтня 2024 року про відкликання платіжної інструкції та повернення коштів в сумі 56560 грн 02 коп. на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Філії - Чернівецьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк».

Разом з тим, відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 у частині визнання протиправними дії головного державного виконавця Винничук О.М. щодо стягнення коштів в сумі 56560 грн 02 коп. з карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Так, питання про повернення безпідставно набутих коштів підлягає вирішенню у позовному провадженні з належним визначеним складом сторін і з доведенням вимог саме до належного відповідача.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене ухвала Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2025 року в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дії головного державного виконавця Винничук Оксани Михайлівни щодо стягнення коштів в сумі 56560 грн 02 коп. з карткового рахунку № НОМЕР_1 підлягає скасуванню, в частині визнання протиправною та скасування постанови у виконавчому провадженні №60214632 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на картковому поточному рахунку № НОМЕР_1 зміні в мотивувальній частині з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.1, 2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Винничук Оксани Михайлівни задовольнити частково.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2025 року в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дії головного державного виконавця Винничук Оксани Михайлівни щодо стягнення коштів в сумі 56560 грн 02 коп. з карткового рахунку № НОМЕР_1 скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дії головного державного виконавця Косівського відділу Державної виконавчої служби у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Винничук Оксани Михайлівни щодо стягнення коштів в сумі 56560 грн 02 коп. з карткового рахунку № НОМЕР_1 відмовити.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2025 року в частині визнання протиправною та скасувати постанову у виконавчому провадженні №60214632 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти на картковому поточному рахунку № НОМЕР_1 змінити в мотивувальній частині, виклавши в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 17 березня 2025 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак