Справа № 192/3018/24
Провадження № 2/192/418/25
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Бондаренко В. А.,

представника позивача адвоката Шаровського С. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку 30 календарних днів на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що позивач є сином померлої ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала в буд. АДРЕСА_1 .

14 листопада 2017 року ОСОБА_2 залишила заповіт, яким в разі її смерті заповіла все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на, що вона за законом матиме право, заповіла її синові ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

11 липня 2024 року постановою державного нотаріуса Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Інших спадкоємців за заповітом або за законом, окрім позивача, після померлої ОСОБА_2 , немає.

Позивач вважає, що пропустив строк на вступ у спадщину за заповітом з поважних причин, оскільки з 13 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року, з 01 вересня 2023 року по 08 вересня 2023 року, з 08 вересня 2023 року по 18 вересня 2023 року знаходився у різних відділеннях медичних закладів на лікуванні. Також, стан здоров`я дружини позивача, яка здійснює догляд за позивачем є незадовільним, тому просив встановити додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 76, 108).

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 липня 2024 року державного нотаріуса Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Парусникової І. О., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини (а. с. 8, 73 зворот, 74).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 листопада 2006 року, зареєстроване в реєстрі № 5035, спадкоємицею майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_2 , спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а. с. 15).

Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 0 від 11 липня 2024 року, батьками ОСОБА_1 , є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а. с. 18, 19, 68 зворот, 69).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20 січня 2024 року вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 20, 59).

Дана обставина підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 9 від 11 липня 2024 року (а. с. 21, 22, 59 зворот, 60).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області 14 листопада 2017 року, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповідала все її майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право своєму синові ОСОБА_1 (а. с. 23, 72).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 114339 від 24 грудня 2001 року, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,85 га, для обслуговування житлового будинку та особистого господарства, яка розташована в с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області (а. с. 24).

Як вбачається з Повного витягу з Державногореєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 1 від 11 липня 2024 року, 05 червня 1959 року ОСОБА_4 уклад шлюб з ОСОБА_6 , яка після укладення шлюбу отримала прізвище ОСОБА_7 (а. с. 25, 26 63, 64).

З Повного витягу з Державногореєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу № 4 від 07 серпня 2024 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано 06 серпня 1974 року, ОСОБА_5 після розірвання шлюбу отримала прізвище ОСОБА_6 (а. с. 27, 62).

Відповідно до Повного витягу з Державногореєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 4 від 11 липня 2024 року, ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_6 , яка після укладення шлюбу отримала прізвище ОСОБА_8 (а. с. 28, 29, 64 зворот, 65).

Згідно довідки Солонянської селищної ради № 9508 від 26 червня 2024 року, ОСОБА_2 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 30).

Як вбачається з виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «КЛШМД» ДМР № 4906 від 18 вересня 2023 року, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 08 вересня 2023 року по 18 вересня 2023 року (а. с. 35).

З виписки із медичної картки стаціонарного хворого КНП «КЛШМД» ДМР № 17982 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 01 вересня 2023 року по 08 вересня 2023 року (а. с. 36).

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КП «ДОКЛМ» ДОР № 13162, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року (а. с. 37, 38).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в свій постанові «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18).

Як вбачається з позовної заяви, поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавці, позивач вказує те, що ОСОБА_1 хворів та знаходився на стаціонарному лікуванні.

Проте, з наданих до позову виписок із медичних карт стаціонарного хворого вбачається, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з 13 серпня 2023 року по 18 вересня 2023 року, тобто до смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Будь-яких доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері позивача 23 грудня 2023 року, позивач суду не надає.

Представник позивача в судовому засіданні не зміг пояснити суду що перешкоджало позивачу подати заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк встановлений законом, як і не зміг пояснити який саме фізичний стан був у позивача до моменту подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори 11 липня 2024 року, і що змінилось в фізичному стані позивача 11 липня 2024 року, що перешкоджало йому подати вказану заяву до закінчення строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Як вже вказував суд положення ч. 6 ст. 81 ЦПК України забороняють ґрунтувати доказування на припущеннях.

І тому суд вважає, що позивач не довів суду, що його фізичний стан не дозволяв подати йому заяву про прийняття спадщини в строк встановлений законом.

Суд не приймає до уваги висновок огляду лікаря ЗПСМ на ЛКК та виписку з медичної картки стаціонарного хворого КПН «Міська клінічна лікарня № 4» ДМР № 31616 від 16 жовтня 2023 року, оскільки дані документи стосуються не позивача, а іншої особи, та є лікарською таємницею, а дозволу щодо розголошення вказаних документів до матеріалів справи не додано, як і не надано представником позивача в судовому засіданні.

Щодо посилань представника позивача, що позивач мешкає на значній відстані від нотаріальної контори і це перешкоджало йому своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, то суд зауважує, що місце мешкання позивача знаходиться на території Солонянської селищної територіальної громади, тобто на території тієї ж самої територіальної громади що і місце розташування нотаріальної контори, і тому вказані доводи є надуманими.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач не довів, що строк на подання заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причини і тому вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви є безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1233, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 до Солонянської селищної ради, яка розташована: с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Задернюка, буд. 3, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04339652 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14 травня 2025 року.

Головуючий: суддя Стрельников О. О.