Справа № 670/806/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

з участю: секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Хоптяр Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в селищі Ярмолинці в режимі відеоконференції із Віньковецьким районним судом Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцько-Ярмолинецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності відповідача незаконною, відшкодування майнової шкоди в розмірі 3 268, 62 грн. та моральної шкоди в розмірі 12 500 грн., спричиненої незаконними діями,

встановив:

Позивач звернувся із позовом до відповідача про визнання бездіяльності відповідача незаконною, відшкодування майнової шкоди в розмірі 3 268, 62 грн. та моральної шкоди в розмірі 12 500 грн., спричиненої незаконними діями. У позові позивачка зазначила, що на її звернення до Міністерства юстиції України 14 травня 2024 року вона отримала відповідь, в якій зазначено, що державним виконавцем винесено постанову про арешт її рахунків на суму 3268, 62 грн. як із засудженої, не дивлячись на те, що всі обвинувачення були з неї зняті. Відповідачем порушені її права, оскільки державний виконавець наклав арешт на всі її рахунки та на всі грошові кошти, які на них знаходилися, а також на всі рахунки, на які зараховувалася її орендна плата. Державним виконавцем було знято 1600 грн. з її пенсійного рахунку, на який арешт не було накладено. Також заблоковано її рахунок, на якому перебувало 500 грн., виділених сільською радою на її лікування, що не передбачено чинним законодавством. Внаслідок цього їй спричинено моральну шкоду. Так, в цей період вона збирала грошові кошти на своє лікування, які були в наявності і перебували на її банківських рахунках, однак через дії державної виконавчої служби вона не змогла їх отримати. Зазначила, що грошові кошти в сумі 3268, 62 грн. перебували на її рахунках, але державним виконавцем протягом 6 місяців не вчинено належних дій. Внаслідок незаконного накладення арешту її здоров`я як особи з інвалідністю 2-ї групи погіршилося, потрібна була термінова операція. Вона змушена була звернутися до начальника Городоцько-Ярмолинецького відділу ДВС Павла Берези 14 серпня 2024 року, 2 вересня 2024 року із заявами про зняття арешту з її рахунків, але жодної дії у відповідь в терміни, передбачені законом, не надійшло. Її не повідомлялося про такі дії відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»; арешт накладено на суму, яка підлягає стягненню, а не на все її майно відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». Майнова шкода полягає в тому, що вона змушена була оплачувати операцію через кредитні нарахування, отримавши позику в забезпечених громадян і це коштувало їй 5 000 грн. з переїздами та необхідністю лікування. Свою моральну шкоду вона оцінює в 12 500 грн., оскільки через відсутність у неї грошових коштів з вини відповідача не вчасно проведене лікування, вона змушена була позичати грошові кошти.

5 грудня 2024 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що накладення арешту на її банківські рахунки та зняття 3268, 61 грн. є незаконними, оскільки суперечать п. 6 ст. 48, ст. 56, ч. 2 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, відповідач спричинив їй як особі з інвалідністю 2-ї групи моральну та майнову шкоду. Просить визнати дії відповідача незаконними та зобов`язати повернути їй кошти в сумі 3268, 62 грн. (а.с. 44).

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає. Зазначив, що на виконанні у Городоцько-Ярмолинецькому відділі державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 69015319 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 12 травня 2022 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 процесуальної витрат на залучення експертів в сумі 2744, 20 грн. 16 травня 2022 року державним виконавцем Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. київ) відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69015319. 25 квітня 2023 року державним виконавцем Віньковецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Ярмолинецького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 23 лютого 2024 року винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, яка становить 3268,62 грн. 2 вересня 2024 року в АТ «Ощадбанк» та в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направлено платіжні інструкції про примусове списання коштів з арештованих рахунків боржника. Зазначив, що виконавчий лист № 670/658/17 від 12 травня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 процесуальних витрат на залучення експертів в сумі 2744, 20 грн., виданий Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області на підставі вироку № 670/658/17 від 19 квітня 2021 року. Вирок набрав законної сили та відповідно до Конституції України є обов`язковим до виконання на всій території України. Ствердив, що державним виконавцем виконавчі дії по виконавчому провадженню № 69015319 проводилися у відповідності до приписів ст. ст. 1, 3, 11,26, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначив, що дії (бездіяльність) посадових осіб Відділу ДВС по виконавчому провадженню № 69015319 неправомірними не визнавалися. В позові позивачем не зазначено порушення жодної норми Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець діяв у межах своїх повноважень, порушення прав, свобод та законних інтересів позивача під час виконання рішення суду не було (а.с. 47-82).

6 січня 2025 року позивачка подала до суду заперечення на відзив, де зазначила, що відповідач, ігноруючи ст. ст. 11-13 Закону України «Про виконавче провадження», своїми протиправними діями окрім 3268, 62 грн. ще й стягнув із неї 2 160, 90 грн. та не повернув (а.с. 89).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд задоволити позов, суду пояснила, що внаслідок незаконного накладення арешту відповідачем на її банківські рахунки вона не змогла зняти грошові кошти, що необхідні їй були для сплати за медичні послуги. Зазначила, що копію постанови про накладення арешту відповідач їй не направляв. Також вона не отримувала копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію постанови про накладення арешту. Зазначила, що державний виконавець зобов`язаний був виконати рішення суду протягом 3 місяців. Хмельницький апеляційний суд скасував вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області, тому вона є невинною. Під час розгляду справи в Ярмолинецькому районному суді Хмельницької області експертизи не призначалися. Ствердила, що державний виконавець зобов`язаний був накласти арешт лише на суму 3268, 62 грн., а не на всі її грошові кошти. Зазначила, що незаконно були зняті грошові кошти з її пенсійного та соціального рахунків. Державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника 28 травня 2024 року, однак не зазначена грошова сума, на яку накладається арешт. Моральну шкоду вона оцінює в 50 000 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Суду пояснила, що вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області набрав законної сили 20 квітня 2022 року. На адресу ДВС 13 травня 2022 року надійшов виконавчий лист Ярмолинецького районного суду Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на залучення експертів. Зазначила, що державний виконавець діяв відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», його дії незаконними не визнавалися. Просила суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до припису ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, та призначено їй покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. На підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_1 від покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у заявку із закінченням строків давності. Визначено ОСОБА_1 остаточне покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 2744, 20 грн. Ця обставина підтверджується копією вироку Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року (а.с. 125-127).

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року в частині визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, скасовано, а провадження по справі закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення її винуватості в суді і вичерпання можливості їх отримати. Вважати ОСОБА_1 засудженою за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. та на підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільненою ОСОБА_1 від покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у заявку із закінченням строків давності. В решті вирок залишено без змін. Зазначена обставина підтверджується копією ухвали Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року (а.с. 128-137).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 листопада 2022 року вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року щодо засудженої ОСОБА_1 залишено без змін, а її касаційну скаргу без задоволення. Ця обставина підтверджується копією постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 листопада 2022 року (а.с. 138-144).

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 8 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зняття судимості та про звільнення від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 серпня 2017 року за № 0000207 (а.с. 145-147).

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 8 серпня 2024 року у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 8 липня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зняття судимості та про звільнення від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 8 серпня 2017 року за № 0000207, відмовлено (а.с. 148-149).

12 травня 2022 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області на адресу Віньковецького РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направлено виконавчий лист № 670/658/17 (1-кп/689/10/21) про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів в сумі 2744, 20 грн. (а.с. 51). 16 травня 2022 року головним державним виконавцем Віньковецького відділу ДВС у Хмельницькому районі хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шуляковою Л.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП № 69015319) а.с. 52. 25 квітня 2023 року головним державним виконавцем Віньковецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шуляковою Л.В. ухвалена постанова про передачу виконавчого провадження до Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) а.с. 53. 22 травня 2023 року головним державним виконавцем Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. винесена постанова про прийняття виконавчого провадження (а.с. 54).

23 лютого 2024 року головним державним виконавцем Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. по ВП № 69015319 винесена постанова про арешт коштів боржника. Згідно цієї постанови накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать божнику: ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 3268, 62 гривні (UAH) а.с. 154.

Відповідно до виписки по рахунку НОМЕР_1 АТ «Державний ощадний банк України» 1 травня 2024 року встановлено арешт грошових коштів на рахунку в сумі 3268, 62 грн. та зазначені кошти направлені на погашення арештованої суми (1973, 18 грн. + 1295, 44 грн.) а.с. 45.

28 травня 2024 року головним державним виконавцем Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 61-62).

28 травня 2024 року головним державним виконавцем Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. винесена постанова про арешт майна боржника; копія цієї постанови одержана позивачем 4 червня 2024 року (а.с. 15-16).

27 лютого 2024 року до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» головним державним виконавцем направлено платіжну інструкцію № 1169 про примусове списання коштів з арештованих рахунків боржника в сумі 3268, 62 грн. ( НОМЕР_2 ) а.с. 63.

24 травня 2024 року до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» головним державним виконавцем направлено платіжну інструкцію № 3059 про примусове списання коштів з арештованих рахунків боржника в сумі 3268, 62 грн. ( НОМЕР_3 ) а.с. 64. 24 травня 2024 року до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» головним державним виконавцем направлено платіжну інструкцію № 3060 про примусове списання коштів з арештованих рахунків боржника ( НОМЕР_2 ) а.с. 65.

28 травня 2024 року до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» головним державним виконавцем направлено платіжну інструкцію № 3097 про примусове списання коштів з арештованих рахунків боржника в сумі 3268, 62 грн. ( НОМЕР_4 ) а.с. 66.

28 травня 2024 року до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» головним державним виконавцем направлено платіжну інструкцію № 3098 про примусове списання коштів з арештованих рахунків боржника (( НОМЕР_2 ) а.с. 67.

2 вересня 2024 року до Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» головним державним виконавцем направлено платіжну інструкцію № 962 про примусове списання коштів з арештованих рахунків боржника в сумі 3102, 18 грн. ( НОМЕР_1 ) а.с. 68.

2 вересня 2024 року до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» головним державним виконавцем направлено платіжну інструкцію № 961 про примусове списання коштів з арештованих рахунків боржника в сумі 3102, 18 грн. ( НОМЕР_4 ) а.с. 69.

Згідно розпорядження головного державного виконавця Олени Білоусько № 69015319 від 30 травня 2024 року грошові кошти в сумі 166, 44 грн., що надійшли 29 травня 2024 року на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 670/658/17, виданого 12.05.2022р., про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , перераховано на витрати виконавчого провадження (а.с. 70).

Згідно розпорядження головного державного виконавця Олени Білоусько № 69015319 від 9 вересня 2024 року грошові кошти в сумі 551, 72 грн., що надійшли 3 вересня 2024 року на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 670/658/17, виданого 12.05.2022р., про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 : 2318, 6 грн. перераховано на користь ГУК у Хмельницькій області, Ярмолинецька стг, 24060300. А 231, 86 грн. на виконавчий збір (а.с. 71).

Згідно розпорядження головного державного виконавця Олени Білоусько № 69015319 від 10 вересня 2024 року грошові кошти в сумі 551, 72 грн., що надійшли 3 вересня 2024 року на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 670/658/17, виданого 12.05.2022р., про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 перераховано на користь ОСОБА_1 (а.с. 72).

Згідно розпорядження головного державного виконавця Олени Білоусько № 69015319 від 4 вересня 2024 року грошові кошти в сумі 551, 72 грн., що надійшли 3 вересня 2024 року на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 670/658/17, виданого 12.05.2022р., про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 : 425. 6 грн. перераховано на користь ГУК у Хмельн. Обл., Городоцька мтг., 21080500 в сумі 425, 60 грн., 42, 56 грн. на виконавчий збір; 83, 56 грн. на витрати виконавчого провадження (а.с. 73).

Згідно розпорядження головного державного виконавця Олени Білоусько № 69015319 від 11 вересня 2024 року грошові кошти в сумі 1609, 18 грн., що надійшли 10 вересня 2024 року на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 670/658/17, виданого 12.05.2022р., про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , перераховано на користь ОСОБА_1 (а.с. 74).

9 вересня 2024 року головним державним виконавцем Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. по ВП № 69015319 винесена постанова про зняття арешту з коштів, згідно якої знято арешт з усіх рахунків, що належать боржнику: ОСОБА_1 (а.с. 155).

12 вересня 2024 року головним державним виконавцем Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. по ВП № 69015319 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 81).

12 вересня 2024 року головним державним виконавцем Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. на адресу ТОВ «ЛАНИ ВІВНЬКОВЕЧЧИНИ» та ТОВ «Енселко Агро» за 3 16163 та 16164 направлені вимоги виконавця про повернення без виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника № 69015319 від 28 травня 2024 року без виконання (а.с. 75-76).

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 3 вересня 2024 року стягнуто відповідно до виконавчого провадження 551 грн. 78 коп. (а.с. 46).

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

А згідно із ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно припису п.п. 6, 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно із ч.ч. 1-5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Наявність накладеного виконавцем у процесі виконавчого провадження арешту державного або комунального майна, крім арешту, накладеного у кримінальному провадженні, не перешкоджає продажу шляхом приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, до складу якого входить таке майно. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1 стаття 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Згідно із ч. 1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Стаття 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до п.п. 32-42 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 335/6977/22 згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості відповідальності за шкоду, завдану органами державної влади чи місцевого самоврядування та їх посадовими особами, які є відмінними від загальних підстав деліктної відповідальності. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (частина перша статті 1173 ЦК України). Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (частина перша статті 1174 ЦК України). Наведеними правовими нормами передбачено, що для покладення відповідальності за дії посадових осіб та органів державної влади чи місцевого самоврядування наявність їх вини не є обов`язковою. Проте цими приписами встановлена обов`язковість інших трьох елементів складу цивільного правопорушення, встановлення яких є необхідним для покладення відповідальності за завдану шкоду на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування, про що Велика Палата Верховного Суду деталізує далі. Усталеним у доктрині цивільного права та національній судові практиці є підхід, за якого для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади (тут і далі - йдеться також й про органи місцевого самоврядування, про що не зазначається з огляду на обставини цієї справи) у виді відшкодування шкоди має бути встановлено наявність одночасно трьох умов: неправомірність (протиправність) дії посадових або службових осіб державного органу; шкода; причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Тягар доведення наявності цих умов покладається на позивача, який звертається з позовом про відшкодування шкоди на підставі статей 1173, 1174 ЦК України (див. близькі за змістом висновки у пункті 8.49.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 925/556/21). У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 вказано, що, застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Отже, для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди обов`язковою є сукупність трьох умов: дії органу (посадових або службових осіб) повинні мати протиправний характер, шкода та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Вина посадових осіб органів державної влади не є обов`язковою. Тягар доведення наявності зазначених трьох умов покладається на позивача, який звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди.

Так, судом встановлено, що постанова головного державного виконавця Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. від 28 травня 2024 року про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , винесена у відповідності до вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 15-16).

Постанова головного державного виконавця Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. по ВП № 69015319 від 23 лютого 2024 року про арешт коштів боржника постановлена на підставі ст. ст. 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно цієї постанови накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать божнику: ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 3268, 62 гривні (UAH) а.с. 154.

Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесена 28 травня 2024 року головним державним виконавцем Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. у відповідності до вимог ст. ст. 10, 68-70 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 61-62).

Судом встановлено, що вищевказані постанови головного державного виконавця позивачем у встановленому законом порядку не оскаржувалися та є чинними.

Таким чином, під час судового розгляду позивачем не надано суду жодного належного і допустимого доказу, який би свідчив про незаконність (протиправність) винесених головним державним виконавцем постанов: про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28 травня 2024 року; від 23 лютого 2024 року про арешт коштів боржника та від 28 травня 2024 року про арешт майна боржника.

Твердження позивачки у позові, що відповідачем порушені її права, оскільки державний виконавець наклав арешт на всі її рахунки та на всі грошові кошти, які на них знаходилися, а також на всі рахунки, на які зараховувалася її орендна плата, суд розцінює критично. Так, оскільки виконавчий лист Ярмолинецького районного суду Хмельницької області № 670/658/17 (1-кп/689/10/21) про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів в сумі 2744, 20 грн., боржником (позивачем) в добровільному порядку не був виконаний (грошові кошти в сумі 2744, 20 грн. не сплачені на рахунок держави), тому державним виконавцем правомірно на підставі вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28 травня 2024 року; від 23 лютого 2024 року про арешт коштів боржника та від 28 травня 2024 року про арешт майна боржника.

Доводи позивача про те, що державним виконавцем було знято 1600 грн. з її пенсійного рахунку, на який арешт не було накладено, суд до уваги не бере. Так, як вбачається із розпорядження № 69015319 від 11 вересня 2024 року головного державного виконавця грошові кошти в сумі 1609, 18 грн., що надійшли 10 вересня 2024 року на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 670/658/17, виданого 12.05.2022р., про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , перераховано на користь ОСОБА_1 на IBAN НОМЕР_6 а АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 74). Тобто, зазначені грошові кошти в сумі 1609, 18 грн. повернуто позивачу (боржнику). Ця обставина підтверджується і випискою по рахунку НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з якого вбачається зарахування на картковий пенсійний рахунок позивачки 11 вересня 2024 року о 16 год. 57 хв. 1 609 грн. 18 коп. (а.с. 46). Крім цього, відповідно до розпорядження головного державного виконавця Олени Білоусько № 69015319 від 10 вересня 2024 року грошові кошти в сумі 551, 72 грн., що надійшли 3 вересня 2024 року на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 670/658/17, виданого 12.05.2022р., про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 перераховано на користь ОСОБА_1 на IBAN НОМЕР_6 (а.с. 72).

Доводи позивача про те, що арешт накладено не на суму, яка підлягає стягненню, а на все її майно, що суперечить ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», суд розцінює критично та відхиляє.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Судом встановлено, що постанови про арешт коштів боржника від 23 лютого 2024 року, про арешт майна боржника від 28 травня 2024 року, згідно яких арешт накладено на все майно боржника, прийняті у відповідності до вимог ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання позивачки на те, що заблоковано її рахунок, на якому перебувало 500 грн., виділених сільською радою на її лікування, що не передбачено чинним законодавством, суд вважає необґрунтованим. Так, позивачем з цього приводу не надано суду жодних належних і допустимих доказів.

Твердження позивачки на те, що накладення арешту на її банківські рахунки та зняття 3268, 61 грн. є незаконними, оскільки суперечать п. 6 ст. 48, ч. 2 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», суд до уваги не бере.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. А стаття 73 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає перелік витрат, на які не може бути звернено стягнення. В даному випадку порушення вимог ч. 6 ст. 48 та ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» в боку державного виконавця відсутні.

Крім цього, суд також критично розцінює твердження позивача у позовній заяві про те, що майнова шкода полягає в тому, що вона змушена була оплачувати операцію через кредитні нарахування, отримавши позику в забезпечених громадян і це коштувало їй 5 000 грн. з переїздами та необхідністю лікування; свою моральну шкоду вона оцінює в 12 500 грн., оскільки через відсутність у неї грошових коштів з вини відповідача не вчасно проведене лікування, вона змушена була позичати грошові кошти.

Так, долучені позивачем до матеріалів справи квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 25 липня 2024 року (сплата 7 680 грн. за медичні послуги), від 9 вересня 2024 року (сплата 760 грн. за комунальні послуги), 29 липня 2024 року (сплата 6975 грн. за операцію) не свідчать про спричинення позивачу відповідачем майнової і моральної шкоди (а.с. 19, 20). Не можуть слугувати доказом спричинення позивачу моральної шкоди і довідки з КНП «Віньковецька БЛ» від 3 квітня 2024 року, від 29 липня 2024 року, від 24 липня 2022 року, адже вони лише фіксують поставлений лікарями діагноз пацієнту (а.с. 21, 22). Також позивач не надала суду жодних доказів, які б свідчили про здійснення нею позики грошових коштів та в якій саме сумі.

Доводи позивачки про те, що Хмельницьким апеляційним судом 20 квітня 2022 року повністю скасовано вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року та її виправдано і тому вона не зобов`язана сплачувати судові витрати на залучення експертів суд розцінює критично та відхиляє. Як вбачається із ухвали Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року ОСОБА_1 вирішено вважати засудженою за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. та на підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільненою ОСОБА_1 від покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у заявку із закінченням строків давності. В решті вирок залишено без змін (а.с. 128-137). А згідно вироку Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 2744, 20 грн. (а.с. 125-127).

Твердження позивачки про те, що державний виконавець не направляв їй копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію постанови про накладення арешту суд вважає непереконливими. Так, позивач не надала суду докази, які б стверджували, що вона з поважних причин не могла ознайомитися із матеріалами виконавчого провадження. А постанову про арешт майна боржника від 28 травня 2024 року позивачка отримала 4 червня 2024 року (а.с. 15-16).

Доводи позивача про те, що державний виконавець зобов`язаний був виконати виконавчий лист протягом 3 місяців суд вважає необґрунтованими. З цього приводу позивач не зазначила, в чому полягає порушення державним виконавцем Закону України «Про виконавче провадження».

Інші аргументи позивача не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено під час судового розгляду неправомірність (протиправність) дій головного державного виконавця Ярмолинецького відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білоусько О.В. щодо винесення постанов: про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28 травня 2024 року; від 23 лютого 2024 року про арешт коштів боржника та від 28 травня 2024 року про арешт майна боржника, тому у задоволенні позову до відповідача про визнання бездіяльності відповідача незаконною, відшкодування майнової шкоди в розмірі 3 268, 62 грн. та моральної шкоди в розмірі 12 500 грн., спричиненої незаконними діями, необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 21 травня 2025 року.

Суддя А.В. Кульбаба