Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3032/25
Провадження № 2-о/711/118/25
У Х В А Л А

25.04.2025 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Яцюка Максима Васильовича, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: оголосити загиблим ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, у складі військової/ частини НОМЕР_1 ; датою смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті ОСОБА_2 вважати населений пункт Сєвєродонецького району Донецької області в Україні місто Попасна.

Заінтересованими особами зазначено: Військову частину НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Отже, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Слід зазначити, що статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Між тим, суддя звертає увагу, що, враховуючи норми чинного законодавства, зокрема Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» тощо, поняття «загиблий» та «померлий» не є тотожними за своєю суттю, оскільки відрізняються причиною та обставинами смерті особи. Загибель військовослужбовця є військовою втратою, яка стосується категорії військовослужбовців, що брали участь у військових діях і загинули внаслідок дій противника, безпосередньо під час бойових дій. Отже, смерть унаслідок загибелі настає від зовнішнього насильницького впливу (зокрема, внаслідок осколкових уражень або кульового поранення, не сумісного з життям, артилерійського обстрілу тощо), який не пов`язаний із наявними в людини захворюваннями. Особи, смерть яких настала внаслідок захворювання чи інших обставин (хронічні захворювання, необережність із предметами, самогубство тощо), вважаються померлими. Тобто, законодавець розмежовує поняття загибелі та смерті.

Відповідно до п.1.3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ 14.08.2008 № 402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Враховуючи прохальну частину заяви, ОСОБА_1 має намір, зокрема, встановити той факт, що ОСОБА_2 загинув під час безпосередньої участі у бойових діях. При цьому, як на думку судді, про що зазначено вище, чи мав факт саме загибелі (причини загибелі чи смерті) особи військовослужбовця може лише військово-лікарська експертиза, а тому такі обставини виключають можливість розгляду заяви у порядку цивільного судочинства і, відповідно, слід відмовити у відкритті провадження за даною заявою. Відповідно, відсутні підстави зазначати, до юрисдикції якого суду віднесено вирішення такої заяви.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, суддя звертає увагу заявника на відмінність між процедурами оголошення фізичної особи померлою та встановлення факту смерті особи, оскільки вони мають різні наслідки. Особа (заявник) має право звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (ч. 2 ст. 46 ЦК України), або/чи/та із заявою про встановлення факту смерті цієї особи (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). До своєї заяви заявник долучила, зокрема, акт службового розслідування, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2022, про те, що ОСОБА_2 є особою, яка зникла безвісти за особливих обставин.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 186, 293, 294, 258-261, 315, 318, 353-355 ЦПК України суддя, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 25.04.2025.

Суддя: С. М. Позарецька