САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Справа №206/1581/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Богатько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2025 року представник заявника ОСОБА_2 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. З урахуванням уточнених вимог представник заявника посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 18 листопада 2002 року і по теперішній час, що підтверджується відміткою у паспорті. 18 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту житлового господарства ДМР із заявою про оформлення передачі в приватну власність квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 03 лютого 2025 року Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради було надано відповідь №3/16-593. Зі змісту листа Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради №3/16-593 від 03 лютого 2025 року, в поданому пакеті документів відсутні відомості про реєстрацію та документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного фонду ОСОБА_1 з 28.11.1995 року по 18.11.2022. Ураховуючи вищезазначене, Департамент житлового господарства ДМР відмовив ОСОБА_1 , у передачі житла у приватну власність за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з наданням неповного пакету документів. Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління у сфері державної реєстрації відділ формування та ведення реєстру територіальної громади №10/5-2108 від 05 грудня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 14.03.1967 року (по ф. А ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), з 28.11.1980 (по власній ф. А) по 16.11.1982, з 08.01.1985 по 28.05.1985, з 18.08.1987 по 06.12.1994, з 18.11.2002 по теперішній час. Відповідно до довідки № 67 від 23.01.2025 року виданої КП «Жилсервіс-5» ДМР ОСОБА_1 був зареєстрований по будинковій книзі у період з 06.12.1994 року по 28.11.1995 року за адресою: АДРЕСА_2 . У зазначеному гуртожитку ОСОБА_1 був тимчасово прописаний, оскільки дружина отримала кімнату від підприємства де вона працювала. Так, ОСОБА_1 у період з 28 листопада 1995 року по 18 листопада 2002 року проживав за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації (прописки) у зв`язку із тим, що Директор підприємства відмовив у продовженні прописки за зазначеною адресою. Встановлення факту проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації у період з 28 листопада 1995 року по 18 листопада 2002 рік необхідно для реалізації права на приватизацію у зв`язку із чим змушені звернутися із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить суд встановити факт постійного проживання без реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в кімнаті АДРЕСА_3 в період часу з 28.11.1995 по 18.11.2002 рік.

26 березня 2025 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що проживав з дружиною у гуртожитку, отримав тимчасову реєстрацію там, яку потім не продовжили, проживав у гуртожитку до 2002 року, потім коли треба було міняти паспорт, то виникло питання про реєстрацію, встановлення цього факту потрібне для приватизації квартири, просив задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що заявник звернувся до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з метою приватизації квартири, йому відмовили на підставі відсутності відомостей про реєстрацію у період з 1995 року по 2002 рік, а він саме проживав у гуртожитку без реєстрації, оскільки директором підприємства відмовлено у реєстрації, факт необхідний для приватизації квартири, просив суд задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 з 18 листопада 2002 року і по теперішній час, що підтверджується відміткою у паспорті (а.с.10-12).

Згідно довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №5051 від 10.12.2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_1 (.а.с.7).

03 лютого 2025 року Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради було надано відповідь №3/16-593. Зі змісту листа Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради № 3/16-593 від 03 лютого 2025 року, в поданому пакеті документів відсутні відомості про реєстрацію та документи, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного фонду ОСОБА_1 з 28.11.1995 року по 18.11.2022. Ураховуючи вищезазначене, Департамент житлового господарства ДМР відмовив ОСОБА_1 , у передачі житла у приватну власність за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з наданням неповного пакету документів (а.с.9).

Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління у сфері державної реєстрації відділ формування та ведення реєстру територіальної громади №10/5-2108 від 05 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 14.03.1967 року (по ф. А ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), з 28.11.1980 (по власній ф. А) по 16.11.1982, з 08.01.1985 по 28.05.1985, з 18.08.1987 по 06.12.1994, з 18.11.2002 по теперішній час (а.с.5).

Відповідно до довідки № 67 від 23.01.2025 року виданої КП «Жилсервіс-5» ДМР ОСОБА_1 був зареєстрований по будинковій книзі у період з 06.12.1994 року по 28.11.1995 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 суду показала, що заявник разом зі своєю сім`єю проживали у 405 кімнаті гуртожитку у період з 1989 року по 2002 рік.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду показала, що вони із заявником проживали по сусідству у гуртожитку, вона мешкала у 411 кімнаті, а він спочатку в 409, а потім в 405. Сім`я ОСОБА_6 мешкала у гуртожитку десь з 1994 року.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 суду показала, що ОСОБА_1 є її чоловіком, вони проживають разом 36 років, з 1995 року по 2002 рік вони разом проживали в кімнаті 405 гуртожитку.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 суду показала, що ОСОБА_1 є її батьком, вони родиною в період з 1992 року по 2002 рік проживали разом в кімнаті № НОМЕР_2 гуртожитку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

У ч.3 ст.9 ЖК УРСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду».

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду».

За приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Відповідно до п.п.17, 18, 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396 громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Громадянином до органу приватизації подається, зокрема документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що встановлення факту постійного проживання без реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в кімнаті АДРЕСА_5 в період часу з 28.11.1995 по 18.11.2002 рік, підтверджується наданими доказами, показами свідків та необхідне заявнику для реалізації його особистих прав, у зв`язку з чим існують підстави для встановлення факту, що мають юридичне значення, у зв`язку з чим вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Встановлення цих фактів не суперечить чинному законодавству та тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради (м. Дніпро, вул. Воскресенька, буд.16, код ЄДРПОУ 38114671) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання без реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в кімнаті АДРЕСА_5 в період часу з 28.11.1995 по 18.11.2002 рік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 травня 2025 року.

Суддя О.П.Румянцев