КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1915/25
Провадження № 2/488/1356/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12.05.2025 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Щеглова Я.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

08.05.2025 адвокат Маркін Сергій Ігорович, за допомогою засобів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, подав від імені ОСОБА_1 до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху з таких підстав.

Позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача.

Згідно з ч. 4 чт. 62 ЦПК України, Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

На підтвердження повноважень представляти інтереси ОСОБА_1 адвокат надав ордер серії ВЕ № 1110147 на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 на підставі договору б/н від 15.02.2025 у Центральному районному суді м. Миколаєва.

Між тим, наданий адвокатом ордер не підтверджує повноважень адвоката Маркіна С.І. представляти позивача саме у вказаній вище справі в Корабельному районному суді м. Миколаєва. Будь-яких інших документів, які б у сукупності дали суду можливість встановити, що адвокат дійсно уповноважений представляти позивача, він не надав.

Крім того, всупереч вимогам п. 9 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, та до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частин 3 та 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі подання позову одним позивачем до кількох відповідачів.

З огляду на ціну позову у 11 929 920 грн., розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2025 рік у 3028 грн., та з урахуванням коефіцієнту 0,8 за звернення з позовом через систему «Електронний суд» позивач мав сплатити 12 112 грн. (15 140 х 0,8).

За наслідком чого позивачу необхідно вказати в уточненій позовній заяві чи окремому документі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та надати платіжні документи про підтвердження оплати судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

У рішенні від 14 грудня 2011року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Враховуючи зазначене, доходжу висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, про що невідкладно повідомити позивача та адвоката Маркіна С.І., надати строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, відповідно до положень ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу залишити без руху.

Повідомити позивача та адвоката Маркіна С.І. про необхідність виправити зазначені недоліків позовної заяви в строк не більше десяти днів з моменту отримання копії ухвали та роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

На ухвалу в частині визначення розміру судового збору протягом 15 днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.В. Щеглова