Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/907/25
Провадження № 2-о/945/77/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

14 травня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа: Заріченський старостинський округ № 1 Радсадівської сільської ради, про встановлення факту, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - заявники) через свого представника - адвоката Душаченко Ірину Сергіївну звернулися до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просили встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належить документ, що посвідчує право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.07.1995 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа: Заріченський старостинський округ № 1 Радсадівської сільської ради.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 травня 2025 року цивільна справа розподілена та передана головуючому судді Павленко І.В.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. ч. 3-4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати у тому числі і загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви.

Так, заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення подається до суду у порядку, передбаченому главою 6 розділу ІV ЦПК України та повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які передбачені ст. ст. 315, 318 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суддя встановив, що заява, подана представником заявників - адвокатом Душаченко Іриною Сергіївною про встановлення факту, що має юридичне значення, не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Абз. 2 ч. 5 ст. 14 ЦПК України визначено, що Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Однак, у заяві представником не зазначено про наявність або відсутність зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), учасників справи.

У зв`язку з цим, представнику необхідно вказати у заяві чи окремому документі про наявність або відсутність зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, учасників справи: заявників та заінтересованої особи.

Крім того, суд зазначає, що у разі представництва інтересів заявників фаховим адвокатом, остання як особа, відповідно до переліку визначеного ч. 6 ст. 14 ЦПК України, зобов`язана зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, про що повідомляє суд у відповідних до вимог процесуального законодавства документів, з зазначенням власного РНОКПП для перевірки зазначених обставин.

Суд також звертає увагу представника на те, що згідно ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Приписами ч. 3 ст. 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справиє заявники, інші заінтересовані особи.

Поміж інше, як вбачається з матеріалів заяви, представник зазначає зацікавленою особою - Заріченський старостинський округ № 1 Радсадівської сільської ради, юридична адреса якого: 57164, с. Зарічне, вул. Шкільна, 1, при цьому, не зазначає ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, як це передбачено п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Суд зазначає, що ЦПК України не передбачає таких учасників справи, як «зацікавлені особи».

Крім того, суд звертає увагу представника заявників, що до заінтересованих осіб, зокрема, належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Згідно з положеннями ч. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон) територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно - територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр; адміністративно - територіальна одиниця - область, район, місто, район у місті, селище, село.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами

Згідно до положеннями ст. 46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Суд також звертає увагу представника заявника на те, що старостинський округ - частина території об`єднаної територіальної громади, утвореної відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», на якій розташовані один або декілька населених пунктів (сіл, селищ), крім адміністративного центру об`єднаної територіальної громади, визначена сільською, селищною, міською радою з метою забезпечення представництва інтересів жителів такого населеного пункту (населених пунктів) старостою.

Старостинський округ утворюється відповідною сільською, селищною, міською радою у складі одного або декількох населених пунктів (крім адміністративного центру територіальної громади), на території якого (яких) проживає не менше 500 жителів.

Отже, Заріченський старостинський округ № 1 Радсадівської сільської ради, згідно з відомостями з Державного реєстру юридичних осіб, не є юридичною особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 року з 01 січня встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Згідно з положеннями п. п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою встановлюється у розмірі: 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб , що становить 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про судовий збір», платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається, що згідно квитанцій № 0.0..1 та № 0.0..1 від 12.05.2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачено судовий збір у сумі 606 гривень за подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а всього 1212 гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 3 ст. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Крім того, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

У позовній заяві представник зазначає, що відповідно до п. 13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільненні від сплати судового збору, оскільки є учасниками бойових дій та на підтвердження зазначеного до матеріалів заяви долучено копії посвідчення серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 .

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевірити чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. ст. 12, 22 Закону № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Однак, вимога заяви про встановлення факту, що має юридичне значення стосується встановлення належності документу, що посвідчує право власності, тобто не стосується питання соціального захисту заявників саме як учасників бойових дій, про які йдеться у ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З огляду на викладене, вимога заявників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не пов`язана з порушенням їх прав саме як учасників бойових дій, а відтак у судді відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про звільнення їх від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Правову позицію щодо застосування та тлумачення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI викладено, з-поміж інших, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Тож, представником до заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Заявникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно сплатити судовий збір за подання до суду заяви у справах окремого провадження у розмірі 605 гривень 60 копійок кожному, а всього - 1211 гривень 20 копійок.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зокрема, чинне цивільне процесуальне законодавство не регулює залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження, тому при вирішенні питання щодо залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження суд керується положеннями ЦПК України, якими врегульовано порядок залишення позовної заяви без руху.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

Відповідно до положень ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, звертаючись до суду з відповідною заявою, з метою ефективного захисту своїх законних інтересів, заявники зобов`язані оформити її у відповідності до вимог ЦПК України, що сприятиме своєчасному розгляду справи.

При цьому, суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019 року (провадження № 11-490сап19), згідно з яким відкриття провадження у справі за заявою, яка не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, є свідченням надання заявнику привілеїв, не передбачених законом.

За таких обставин, оскільки заяву подано без додержання вимог п. 2 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, заяву належить залишити без руху і надати заявникам строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа: Заріченський старостинський округ № 1 Радсадівської сільської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху, надавши заявникам десятиденний строк для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали, який рахується з дня вручення заявникам копії ухвали про залишення заяви без руху.

Усуваючи недоліки заяви, заявникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , окрім іншого, слід сплатити судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок кожному, а всього 1211 гривень 20 копійок за такими реквізитами: отримувач коштів - Миколаїв.ГУК/Миколаївськ.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37992030; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0014230; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Документ, що підтверджує сплату судового збору, заявникам необхідно подати до суду.

Роз`яснити, що якщо заявники, відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Павленко