КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1499/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Сіромашенко Н.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» в особі Тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання кредитного договору недійсним, -

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання кредитного договору недійсним.

В обґрунтування позову вказує, що 29 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ "Надра" укладено кредитний договір №744/П/99/2007/840 на отримання грошових коштів у сумі 182 092,00 доларів США для придбання цінних паперів у кількості 8 564 штук емітованих ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Полісся" згідно договору купівлі-продажу цінних паперів №Б/144-2/07 від 21 листопада 2007 року, що був укладений між ОСОБА_1 та продавцем цінних паперів з подальшим їх обміном на об`єкт нерухомості - квартиру згідно договору про інвестування будівництва приміщення (квартири) №8ін-Г-2-66(17/1) від 20 листопада 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Полісся".

Вказує, що згідно пункту 3.1 вказаного кредитного договору надання кредиту проводиться шляхом видачі готівки позичальнику через касу Банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена в іноземній валюті - доларах США.

Проте готівки за вказаним кредитним договором чи безготівкових коштів позивачка фактично не отримувала, оскільки фактично це був фіктивний кредитний договір у зв`язку з тим, що кредитні кошти не планувались передаватись.

Зазначає, що ОСОБА_2 , який був керівником позивачки у ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Полісся", змусив позивачку на своє ім`я взяти кредит у ПАТ "КБ "Надра" на суму 182 092,05 доларів США, у зв`язку з цим позивачка уклала кредитний договір №744/П/99/2007-840 від 29 листопада 2007 року з ВАТ КБ "Надра".

Вказує, що кошти не отримувала та не розпоряджалась ними. Фактично зазначені кошти отримав ОСОБА_2 та його спільники, що є предметом розгляду кримінального провадження №753/108/13 по обвинуваченню ОСОБА_2 за частиною 4 статті 190, частиною 2 статті 366, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України за фактом шахрайського заволодіння коштів, наданих банківськими установами.

Зазначає, що 30 травня 2012 року на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва №2-933/11 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Надра" суму заборгованості за кредитним договором №744/П/99/2007-840 від 29 листопада 2007 року в розмірі 1 719 107,40 гривень.

Згідно заяви на видачу готівки №704 від 29 листопада 2007 року позивачка нібито отримала від банку згідно вказаного кредитного договору суму 179 844,00 доларів США. Позивачка стверджує, що не підписувала вказану заяву та жодних коштів не отримувала.

Зазначає, що органом досудового розслідування установлено осіб, що фактично отримали кошти, у тому числі і за вказаним кредитним договором.

Мотивуючи наведеним, з посиланням на статті 203, 1051 ЦК України, просить суд визнати недійсним кредитний договір №744/П/99/2007/840 від 29 листопада 2007 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ "Надра".

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне врахування усіх фактичних обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що з матеріалів справи убачається, що між позивачкою і відповідачем не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, позивачка не була ознайомлена з умовами договору, про що свідчить відсутність підпису позивачки на умовах кредитного договору. Відсутній оригінал заяви про видачу кредиту та валютний меморіальний ордер.

Вказує, що твердження позивачки про не підписання кредитного договору підтверджується висновком експерта №232 від 16 грудня 2010 року, в якому зазначено про не можливість вирішення питання, якою особою виконано підпис від імені ОСОБА_1 в анкеті-заяві клієнта на оформлення кредиту від 20 листопада 2007 року.

Вказує, що 12 квітня 2018 року Шевченківським районним судом міста Києва зобов`язано ПАТ КБ "Надра" в особі Тимчасової адміністрації ФГВФО надати оригінали документів кредитної справи за кредитним договором №744/П/99/2007/840 від 29 листопада 2007 року.

У відповідь відповідач вказав, що заяву на видачу готівки №704 та меморіальний ордер №706 вилучено із справи згідно протоколу виїмки та огляду від 02 липня 2012 року. Надав акт прийому-передачі оригіналів документів. Разом з цим, в акті відсутні посилання на вилучення оригіналів, окрім цього згідно відповіді ГСУ МВС України від 25 листопада 2011 року №13/4 16618 убачається, що заява про видачу готівки №704 від 29 листопада 2007 року та валютний меморіальний ордер №706 від 29 листопада 2007 року вилучались в копіях.

Вказує, що ненадання відповідачем анкети-заяви позбавило позивачку провести експертизу для встановлення належності чи спростування підпису позивачки.

Вказує, що 21 листопада 2007 року укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів №Б/144-2/07, за умовами якого продавець зобов`язується передати майно (цінні папери) у власність покупця ( ОСОБА_1 ), а покупець зобов`язується прийняти майно (цінні папери) і сплатити за нього грошову суму на умовах та в сумі, встановлених в цьому договорі. Відповідно до умов договору вид цінних паперів значиться "Облігація безпроцентна іменна".

29 листопада 2007 року між позивачкою та ВАТ КБ «Надра» оформлений кредитний договір №744/П/99/2007-840, за умовами якого Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 182 092,05 доларів США.

Цільове використання договору було:

- на придбання цінних паперів (дисконтних облігацій) - облігацій у бездокументарній формі випуску у кількості 8564 шт., емітованих ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Полісся» з номінальною вартістю кожної облігації 56,0 грн., згідно договору купівлі - продажу цінних паперів №Б/144-2/07 від 21.11.2007 р., що укладений між позивачем (позичальником) та продавцем цінних паперів ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Раціональні інвестиційні технології» з подальшим їх обміном на об`єкт нерухомості;

- витрати позичальника пов`язані з оформленням кредиту;

- оплата комісії за розрахунки за цим договором (пункт 1.2 Договору).

Зазначає, що з виписки про стан рахунку в цінних паперах на 12 листопада 2013 року убачається, що на рахунку позивачки у зберігача ПАТ «КБ «Надра» містяться цінні папери Код ISIN НОМЕР_1 ; ТОВ «БУ «Полісся»; облігація підприємств, вид цінних паперів: іменні процентні; номінальною вартістю 56,00 грн у кількості 8564 шт.

Існує невідповідність з умовами Договору купівлі-продажу цінних паперів №Б/144-2/07, а саме, згідно пункту 1.2.3 вид цінних паперів повинен бути іменний безпроцентний, а згідно з виписки про стан рахунку в цінних паперах вбачається іменний процентний. Таким чином, умови договору не були досягнуті, а змінені в односторонньому порядку Продавцем за відсутності згоди Покупця і з цього випливає, що Покупець не отримав товар (цінні папери), а тому даний договір не може бути виконаний.

В забезпечення повернення кредиту позичальниця уклала з банком такі договори: договір застави майнових прав по договору купівлі-продажу цінних паперів №Б/144-2/07 від 21 листопада 2007 року; договір застави цінних паперів №Б/144-2/07 від 21 листопада 2007 року.

Звертає увагу, що кредитний договір не міг бути виконаний з огляду на те, що до серії D облігацій відноситься адреса будинку та квартири, які визначені Договором №81-н-Г-2-66(17/1) Інвестування будівництва приміщення (квартири) шляхом вкладення цільових облігацій, проте в забезпечення по кредитному договору №744/11/99/2007-840 від 29 листопада 2007 року банк взяв облігації підприємства серії Е, до якої відносився інший будинок та квартири.

Вказує, що згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №12104/20008 убачається, що інформація щодо володіння ОСОБА_1 облігаціями ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Полісся" в комісії відсутня.

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 шахрайським способом заволоділи кредитними коштами, які були оформлені на ім`я позивачки.

Зазначає, що кредитний договір підписала на прохання свого безпосереднього керівника ОСОБА_2 , який запевнив, що її участь у цьому договорі є лише формальною, що отримувати кредит і погашати його буде він, що підтверджується угодою від 20 лютого 2009 року, яка укладена між позивачкою та ОСОБА_2 . Оформленням кредиту займався ОСОБА_2 і фактичного наміру отримувати кошти банківських установ у власне користування позивачка не мала і не отримувала. Участі у підготовці та наданні до банків документів з метою оформлення на ім`я позивачки кредиту остання не приймала, будь-які особисті витрати для отримання кредиту не несла. Оскільки ОСОБА_2 був її роботодавцем, у останнього був доступ до паспортних даних позивачки, які він самостійно без її відома надав до банку для оформлення кредиту.

Звертає увагу, що суд першої інстанції вказує на те, що скаржницю не було визнано потерпілою у кримінальному провадженні, проте робить висновки, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами того, що вона не отримувала кредитні кошти.

Зазначає, що незважаючи на те, що позивачка не отримувала коштів, вони були шахрайським чином отримані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , і банк (визнаний потерпілим у кримінальному провадженні 0000052) вимагає від позивачки повернути кошти.

Ураховуючи наведене, стверджує, що правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, що суперечить пункту 5 статті 203 ЦК України.

Зазначає, що розрахунок заборгованості банку не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки по суті це є калькуляція, якою відповідач обґрунтовує розмір своїх вимог. Розрахунок заборгованості не є тим документом, який підтверджує наявність або відсутність коштів на рахунку особи та факт проведення певних фінансових операцій.

Окрім цього, вказує, що за пунктом 1.4 кредитного договору зазначається, що банк надає позичальникові кредит строком до 22 листопада 2027 року.

Посилається на відсутність однієї з істотних умов договору - строку дії договору. Згідно пункту 1.4 кредитного договору зазначається, що банк надає позичальникові кредит строком до 22 листопада 2027 року. Згідно з пунктом 3.3.4 цього договору вказано, що кінцевий термін повернення кредиту - 28 березня 2024 року. В додатку №1 до вказаного договору розрахунок заборгованості здійснено до 29 березня 2024 року.

Зазначає, що при підписанні кредитного договору сторонами не було досягнуто згоди, щодо істотних умов кредитного договору, а саме він не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вказує також, що працівники банку разом із ОСОБА_2 ввели позивачку в оману, посилається на положення статей 229, 230 ЦК України.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала, просила суд її задовольнити.

Крім цього, у судовому засіданні просила долучити до матеріалів справи: копію заяви ОСОБА_1 начальнику Шевченківської окружної прокуратури, копію заяви до Шевченківського УП ГУНП в Київській області, копію листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №10/02/11638 від 04 червня 2024 року, копію листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби від 18 червня 2024 року, копію листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 червня 2024 року, копію листа Дарницького районного суду міста Києва від 21 липня 2024 року, копію постанови про повернення виконавчого документу стягувачу по ВП НОМЕР_4, копію заяви від 15 квітня 2025 року, копію листа ГУ НП у м. Києві від 14 квітня 2025 року.

Адвокат Гук А.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала апеляційну скаргу, просила суд її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомляла.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Гук А.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , позивачки ОСОБА_1 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не установлено підстав для визнання кредитного договору недійсним. Суд вказав, що позивачкою не доведено того, що договір є неукладеним та кошти не надавались позивачці. Суд також звернув увагу на те, що рішення про стягнення з відповідачки заборгованості за цим кредитним договором набуло законної сили, факт укладення правочину підтверджується також частковим його виконанням та поверненням коштів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Матеріали справи містять копію анкети-заяви клієнта на оформлення кредитного пакету "Житлові рішення" та копію пам`ятки клієнта за умовами оформлення кредитного пакету "Житлові рішення" від 20 листопада 2011 року. Графа позичальник містить рукописний текст " ОСОБА_1 " та рукописний підпис навпроти прізвища позивачки (том 1 а.с. 30, 31).

29 листопада 2007 року між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №744/П/99/2007-840, відповідно до якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 182 092,05 доларів в порядку і на умовах, визначених цим договором за програмою "Нове житло".

Відповідно до пункту 1.2 цільове використання Кредиту:

· придбання цінних паперів (дисконтних облігацій) - облігацій у бездокументарній формі випуску у кількості 8 564 штук, емітованих ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Полісся" з номінальною вартістю кожної облігації 56,00 гривень, згідно Договору купівлі-продажу цінних паперів №Б/144-2/07 від 21 листопада 2007 року, що укладений між позичальником та продавцем цінних паперів ТОВ КУА та АПФ "Раціональні інвестиційні технології" з подальшим їх обміном на об`єкт нерухомості-квартиру, яка договору про інвестування будівництва приміщення (квартири) №8 ін-Г-2-66 (17/1) від 20 листопада 2007 року, що укладений між позичальником та ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Полісся", на підставі якого за позичальником резервується/бронюється об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

· витрати позичальника пов`язані з оформленням кредиту;

· оплата комісії за розрахунки за цим договором.

Згідно пункту 2.1 в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, інших платежів передбачених цим договором, а також можливих санкцій позичальник укладає з банком у зазначені нижче строки такі договори:

- в день укладення цього договору, договір застави майнових прав по договору купівлі-продажу цінних паперів №Б/144-2/07 від 21 листопада 2007 року за умови якого позичальник передає Банку в заставу майнові права, оціночною вартістю 1 297 446,00 гривень, що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день прийняття цінних паперів у заставу складає 256 920,00 доларів США;

- в день зарахування цінних паперів на рахунок в цінних паперах позичальника, відкритий у ВАТ КБ "Надра", як зберігача, Договір застави цінних паперів, за умовами якого позичальник передає Банку в заставу цінні папери (облігації), придбані на підставі Договору купівлі-продажу цінних паперів №Б/144/2/07 від 21 листопада 2007 року;

- протягом 3-х робочих днів з моменту повідомлення позичальника про факт реєстрації прав власності на нерухоме майно, у порядку передбаченому законодавством, діючому на момент реєстрації, але не пізніше 30 днів з моменту здійснення операції по списанню цінних паперів, зазначених у пункті 1.2 цього договору, з рахунку, відкритому у ВАТ КБ "Надра", з метою погашення цінних паперів в обмін на документ, що підтверджує право власності позичальника на нерухоме майно, нотаріально оформлений Договір іпотеки нерухомості, що розташована за адресою: м. Ялта (АРК Крим).

Згідно пункту 3.1 надання кредиту проводиться шляхом: зарахування на поточний рахунок обраного тарифного пакету при наявності належним чином оформленої заяви на переказ готівки, сума у якій зазначена у іноземній валюті - доларах США; або видачі готівки позичальнику через касу Банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у іноземній валюті - доларах США (том 1 а.с. 4-9).

Згідно заяви на видачу готівки убачається, що за кредитним договором №744/П/99/2007-840 ОСОБА_1 видано 179 844,00 доларів США, що еквівалентно 908 212,20 гривень (том 1 а.с. 12).

20 листопада 2007 року між ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Полісся" та ОСОБА_1 укладено договір №8ін-Г-2-66 (17/1) інвестування будівництва приміщення (квартири) шляхом вкладання цільових облігацій.

Відповідно до пункту 1.2 договору приміщення - квартира, розташована в 2-й секцій на 17 поверсі будинку, двокімнатна квартира за будівельним №66 , загальною плановою площею 85,64 м2.

Згідно пункту 1.5 договору цільова облігація - цінний папір, що засвідчує внесення її власником грошових коштів та надає власнику 1 (однієї) облігації право на придбання 0,01 квадратного метра загальної площі приміщення у будинку. Відповідно до Інформацій, Облігації - облігації серії D номінальною вартістю 56,00 гривень, що емітовані ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Полісся", випуск яких зареєстровано ДКЦПФР (а.с. 14-17).

21 листопада 2007 року між ТОВ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Раціональні інвестиційні технології", яке діє в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "АЛЬФА" недиверсифікованого виду закритого типу, від імені якого і на підставі Генеральної угоди доручення №К-22; А-2 на купівлю-продаж цінних паперів від 05 серпня 2005 року та замовлення №393 від 21 листопада 2007 року діє ТОВ "Східно-Європейська Інвестиційно-Інноваційна Компанія", що є юридичною особою згідно чинного законодавства та має ліцензію ДКЦПФР на здійснення професійної діяльності на фондовому ринку - діяльність з торгівлі цінними паперами: брокерська діяльність серія АВ №318207 від 17 квітня 2007 року, та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №Б/144-2/07.

Згідно цього договору продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно (цінні папери) і сплатити за нього грошову суму на умовах та в сумі, встановлених в цьому договорі.

Предметом купівлі-продажу є таке майно:

1.2.1 Емітент: ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Полісся";

1.2.2 Код ЄДРПОУ Емітента: 33493602;

1.2.3 Вид цінного паперу: Облігація безпроцентна іменна;

1.2.4 Серія: D;

1.2.5 Форма існування цінного паперу: Бездокументарна;

1.2.7 Номінал 1 облігації: 56,00 гривень;

1.2.8 Кількість цінних паперів 8 564 штуки.

Відповідно до пункту 1.3 договору ціна договору на день його укладення, тобто загальна договірна вартість цінних паперів, зазначених у пункті 1.2, складає 1 297 446,00 гривень, внаслідок чого на момент укладення цього договору договірна вартість одного цінного паперу дорівнює 151,50 гривень.

Згідно пункту 2.1.1 покупець зобов`язується оплатити продавцю загальну договірну вартість цінних паперів, визначену в пункті 1.3 цього договору, в термін до 10 грудня 2007 року шляхом перерахування безготівкових коштів на п/р № НОМЕР_2 , відкритий у ВАТ КБ "НАДРА", МФО 320564 та/або п/р № НОМЕР_3 , відкритий у КРД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 322904, код ЄДРПОУ отримувача 33105814 та/або шляхом внесення готівкових коштів в касу ВАТ КБ "НАДРА" та/або КРД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль". В призначенні платежу мають бути зазначені найменування цього договору, його номер та дата укладання;

2.1.2 надати під час укладення цього договору продавцю документи, необхідні для його ідентифікації в порядку, встановленому в чинному законодавстві;

2.1.3 протягом одного робочого дня після повного виконання своїх зобов`язань щодо придбання та оплати цінних паперів за цим договором надати продавцю реквізити рахунку у цінних паперах, на який мають бути перераховані цінні папери;

2.1.4 надати розпорядження своєму зберігачу на зарахування цінних паперів, що є предметом цього договору протягом двох робочих днів з моменту повного виконання ним зобов`язань щодо оплати цінних паперів;

2.1.5 самостійно та в повному обсязі оплатити вартість послуг свого зберігача (том 1 а.с. 18, 39).

29 листопада 2007 року між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_1 укладено договір застави майнових прав по договору купівлі-продажу цінних паперів №Б/144-02/07 від 21 листопада 2007 року, відповідно до умов якого заставодавець в забезпечення виконання зобов`язань передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу на умовах, визначених цим договором предмет застави.

Згідно пункту 1.2 цього договору вартість предмету застави за згодою сторін становить 1 297 446 гривень, що еквівалентно при перерахуванні на долари США на день прийняття цінних паперів у заставу 256 950,00 доларів США.

Предметом застави є цінні папери, випущені у бездокументарній формі, що належить заставодавця на праві власності а саме: Іменні безпроцентні облігації підприємств, емітовані ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Полісся". Серія "Е". Номінальна вартість 1 шт - 56,00 гривень. Кількість 8 564 штуки. Загальна номінальна вартість 1 297 446,00 гривень (а.с.36-38).

29 листопада 2007 року між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_1 укладено договір застави цінних паперів №259, відповідно до умов якого заставодавець з метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає із кредитного договору, передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу предмет застави.

Предметом застави є цінні папери, випущені у бездокументарній формі, що належить заставодавцю на праві власності а саме: Іменні безпроцентні облігації підприємств, емітовані ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Полісся". Серія "Е". Номінальна вартість 1 шт - 56,00 гривень. Кількість 8 564 штуки. Загальна номінальна вартість 1 297 446,00 гривень (том 1 а.с. 66-68).

З даних розрахунку заборгованості за договором убачається, що до липня 2008 року здійснювалось часткове погашення заборгованості за кредитним договором (том 1 а.с. 40).

Постановою від 07 лютого 2011 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння коштами ВАТ КБ "Надра", ПАТ "Укрсоцбанк", ПАТ "Альфа-Банк", ПАТ "Райффайзен банк Аваль", вчинене в особливо великих розмірах за попередньою змовою групи осіб (том 1 а.с. 41-46).

Постановою старшого прокурора відділу Генеральної прокурати України від 17 травня 2012 року скасовано постанови слідчого в ОВС ГСУ МВС України від 10 грудня 2010 року і 20 квітня 2011 року про визнання ОСОБА_1 цивільним позивачем та потерпілою у кримінальній справі №24-102 (том 1 а.с. 47).

Відповідно до виписки про стан рахунку в цінних паперах на 30 жовтня 2013 року убачається, що на рахунку ОСОБА_1 наявні облігації підприємств іменні процентні у кількості 8 564 штуки, вартістю по 56,00 гривень (том 1 а.с. 49).

Відповідно до протоколу виїмки та огляду від 02 липня 2012 року убачається, що під час виїмки вилучено заяву на видачу готівки №704 від 29 листопада 2007 року на 1 аркуші; валютний меморіальний ордер №706 від 29 листопада 2007 року на 1 аркуші (том 1 а.с. 86).

Постановою Правління Національного банку України №356 від 04 червня 2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ "КБ "НАДРА" (том 1 а.с. 91).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05 червня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Надра" (том 1 а.с. 90).

Згідно постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №10 від 23 червня 2018 року ОСОБА_1 визнано потерпілою у кримінальному провадженні №0000013 від 20 січня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 2 статті 366 КК України (том 1 а.с. 103).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 "Про залучення до участі у кримінальному провадженні як потерпілої" у кримінальному провадженні №0000052 (том 1 а.с. 114-115).

Відповідно до даних висновку експерта №232 від 16 грудня 2010 року убачається, що вирішити питання ОСОБА_1 чи іншою особою виконано підписи від імені ОСОБА_1 в: договорі № 8ін-Г-2-66(17/1) інвестування будівництва приміщення (квартири) шляхом вкладення цільових облігацій від 20 листопада 2007 року, договорі застави цінних паперів №259 від 29 листопада 2007 року, договорі добровільного страхування від 30 листопада 2007 року, анкеті-заявці клієнта на оформлення кредитного пакету "Житлові рішення" від 20 листопада 2007 року - не встановлюється можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку експерта (том 1.а.с.195-197).

18 травня 2020 року ПАТ "КБ "НАДРА" та ТОВ "Девелоп Фінанс" укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого банк відступив шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, та заставодавців та поручителів, зазначених у додатку №1, до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, та договорами поруки та договорами іпотеки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.

Згідно даних додатку №1 до договору до нового кредитора перейшло право вимоги, в тому числі, за кредитним договором №744/П/99/2007-840 від 29 листопада 2007 року; договором застави майнових прав по договору купівлі-продажу цінних паперів №Б/144-2/07 від 21 листопада 2007 року; договором застави №259 від 29 листопада 2007 року (том 1 а.с. 40).

Відповідно до частини 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

До спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді, коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Аналіз статті 203 ЦК України свідчить, що під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, переліченим у статті 4 ЦК України. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних нормах.

За змістом частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором (частина перша).

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доведення тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим ЦПК України, покладається на кожну із сторін.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

Звертаючись до суду із цим позовом, позивачка вказувала на те, що оспорюваний кредитний договір нею підписано на прохання безпосереднього керівника, який фактично отримав кошти. Проте, згідно рішення Шевченківського районного суду міста Києва, яке вступило в законну силу, ухвалено про стягнення з неї заборгованості за цим кредитним договором.

У статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» зазначено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Порядок ведення Реєстру затверджується Вищою радою правосуддя.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Отже, суд апеляційної інстанції не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими.

Подібний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23).

Апеляційний судом установлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 5 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 30 травня 2012 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2012 року, з позивачки на користь ПАТ КБ «Надра» стягнуто суму заборгованості за оспорюваним кредитним договором. Рішення суду набуло законної сили.

Із змісту наведених судових рішень убачається, що заперечуючи проти позовних вимог про стягнення заборгованості, відповідачка вказувала, що кредитний договір вона підписала на прохання свого керівника, коштів за кредитним договором не отримувала. Такі доводи судами були перевірені та їм надана оцінка.

Відтак, апеляційний суд уважає правильним висновок суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог в частині неотримання позивачкою кредитних коштів, оскільки вказаними вище судовими рішеннями установлено отримання кредитних коштів та розпорядження ними на власний розсуд.

Доводи апеляційної скарги в частині невиконання умов, що передбачались у договорі; порушення кримінальної справи за фактом шахрайського заволодіння службовими особами ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Полісся» грошовими коштами, відхиляються апеляційним судом, оскільки не свідчать про недійсність кредитного договору із визначених позивачкою підстав.

З метою повного і всебічного з`ясування обставин справи та перевірки доводів апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції за клопотанням позивачки прийнято та досліджено додаткові докази, а саме копію заяви ОСОБА_1 начальнику Шевченківської окружної прокуратури, копію заяви до Шевченківського УП ГУНП в Київській області, копію листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №10/02/11638 від 04 червня 2024 року, копію листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби від 18 червня 2024 року, копію листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 червня 2024 року, копію листа Дарницького районного суду міста Києва від 21 липня 2024 року, копію постанови про повернення виконавчого документу стягувачу по ВП НОМЕР_4, копію заяви від 15 квітня 2025 року, копію листа ГУ НП у м. Києві від 14 квітня 2025 року, проте такі висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівники банку разом із ОСОБА_2 ввели позивачку в оману, відхиляються апеляційним судом, оскільки, звертаючись із позовом, такими обставинами позивачка не обґрунтовувала підстави позову та на положення статей 229, 230 ЦК України не посилалась.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 12 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова