Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1459/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вашкеба Олена Іванівна, про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Молдован Д.В., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідач Виноградівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 роки помер чоловік позивача та рідний батько відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10 липня 2020 року.

Позивач звернулась до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області - Вашкеби Олени Іванівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, який являється її чоловіком на спадкове майно, а саме на збірно-розбірний гараж за адресою АДРЕСА_1 . Приватним нотаріусом 14.02.2025 була заведена спадкова справа №73657243 за спадкодавцем ОСОБА_3 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80111354 від 14.02.2025. Разом з цим приватним нотаріусом позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності спадкового майна її померлому чоловіку. Через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно позивач позбавлена права оформити спадщину у регламентованому порядку та змушена звертатись за визнанням права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Сторони та третя особа в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи у відсутність позивача та її представника.

Відповідач подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність.

Третя особа подала до суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовної заяви та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28 серпня 1971 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (спадкодавцем) було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим Костилівською сільською радою Рахівського району від 28 серпня 1971 року за відповідним актовим записом №19.

За час шлюбу між позивачем та померлим, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась одна донька ОСОБА_4 , відповідач по справі, що підтверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане в м. Дніпропетровськ.

16 квітня 1991 року відповідач уклала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , видане Костилівською сільською радою Рахівського району від 16 квітня 1991 року за актовим записом №05, внаслідок чого відповідач змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 роки помер чоловік позивача та рідний батько відповідача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виноградівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) 10 липня 2020 року.

За час свого життя чоловік позивача заповіт не залишив.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме збірно-розбірний гараж за адресою АДРЕСА_1 , який рахується за померлим ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради «Про видачу свідоцтва про право власності на збірно-розбірний гараж по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_8 » від 27.03.2001 за №97.

Спадкоємцями за законом першої черги являються сторони по справі: позивач, як дружина спадкодавця та відповідач, як дочка спадкодавця.

Відповідач на спадщину не претендує, про що подала відповідну заяву до суду.

Позивач у встановлений законом строк подала до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вашкеби О.І. заяву про прийняття спадщини, а також прийняла спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем за однією адресою в АДРЕСА_2 , що стверджується листом Виноградівської міської ради за №02.1-22/518 від 05.02.2025.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Для оформлення спадкових прав після смерті чоловіка позивач звернулася до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вашкеби О.І., яка завела спадкову справу №73657243 за спадкодавцем ОСОБА_3 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80111354 від 14.02.2025, виданим приватним нотаріусом Вашкеба О.І.

Разом з цим, приватний нотаріус надала відповідачці лист- роз`яснення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно (гараж) за № 16/02-14 від 14.02.2025 р., у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендувала позивачу звернутися до суду для визнання за нею права власності на спадкове майно.

У нотаріальному оформленні спадщини позивач має перешкоди через те, що за життя її чоловік не здійснив державну реєстрацію набутого права власності на гараж в бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.2 ст. 1274 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 22.08.2000 р. за №293 «Про надання дозволу на встановлення збірно-розбірного гаража гр. ОСОБА_3 » спадкодавцеві ОСОБА_3 надано дозвіл на встановлення збірно-розбірного гаража згідно погодженої викопірки по АДРЕСА_1 .

На підставі рішення виконкому Виноградівської міської ради від 22.08.2000 №293 надано дозвіл Головним архітектором району Виноградівської районної державної адміністрації гр. ОСОБА_3 на право виконання будівельних робіт на встановлення збірно-розбірного гаража по АДРЕСА_1 . Додатком до дозволу на право виконання будівельних робіт на встановлення збірно-розбірного гаража є будівельний паспорт, який складений районним архітектором 14 лютого 2001 року. Додатком до будівельного паспорту є проект гаража з погодженням головного архітектора відділу архітектури та містобудування, головного санітарного лікаря Виноградівського району.

На підставі вищенаведених документів рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 27.03.2001 за №97 «Про видачу свідоцтва про право власності на збірно- розбірний гараж по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_8 » гр. ОСОБА_3 вирішено видати свідоцтво про право власності на збірно-розбірний гараж, який розташований по АДРЕСА_1 , дозвіл на встановлення збірно-розбірного гаража надано рішенням міськвиконкому №293 від 22.02.2000 р.

Відповідно до довідки виданої позивачу КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №24 від 07.08.2025 згідно архівних даних Виноградівського БТІ дані про нерухоме майно - збірно-розбірний гараж за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради «Про видачу свідоцтва про право власності на збірно-розбірний гараж по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_8 » від 27.03.2001 за №97 - в БТІ відсутні.

За замовленням позивача було проведено первинну технічну інвентаризацію на збірно- розбірний гараж по АДРЕСА_1 та 26 лютого 2025 року приватним БТІ «Архі груп» ФОП ОСОБА_9 виготовлено технічний паспорт та Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - Витяг).

Згідно з технічного паспорту та Витяга площа забудови збірно-розбірного гаража складає -19,8 м. кв. вимощення складає - 4,50 м. кв. загальна площа будівлі - 17,9 м. кв., загальна площа приміщень -17,9 м. кв., кількість поверхів - 1, об`єм - 50 м. куб., висота - 2,4 м., кількість приміщень -1.

Разом з виготовленням технічного паспорта позивачу видана довідка приватним БТІ «Архі груп» ФОП ОСОБА_9 за №227/25 від 27.02.2025 про те, що інвентаризаційна вартість гаража за адресою: АДРЕСА_1 станом на лютий 2025 складає 81 655 грн.

Право власності на земельну ділянку під вищевказаним збірно-розбірним гаражем померлому ОСОБА_3 - не надавалось та ним не оформлювалось.

Таким чином спадкодавець за життя не здійснив державну реєстрацію набутого права власності на гараж в бюро технічної інвентаризації.

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, не існує.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. З зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Разом з тим, згідно п.6 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті чоловіка має законне право на визнання права власності на приміщення гаража в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1220, 1222, 1225, 1268, 1270, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області від 24 липня 1998 року, право власності в цілому на збірно-розбірний гараж, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко