Справа № 331/1252/25
Провадження № 2/331/1422/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.,

за участю секретаря - Солов`ян О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернулася до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

08.04.2025 року відповідачем через канцелярію суду подано заяву про зупинення провадження по справі, у зв`язку з тим, що 02.06.2023 р. вона стала потерпілою від шахрайських дій невстановлених осіб, які отримали доступ до її номеру телефону, здійснили несанкціонований вхід до за стосунку «Приват24» та зняли з банківської картки її власні кошти, а також отримали кредитні кошти у сумі 48 999,00 грн. У провадженні слідчого відділення ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР 07.06.2023 р. за № 0000569, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. На теперішній час розслідування вказаного кримінального провадження триває. Тобто, кредитні кошти у позивача отримали невстановлені особи, які своїми шахрайськими діями отримали доступ до застосунку «Приват24» та від імені відповідача замовили кредитні кошти. Неможливість розгляду однієї справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно. Тобто, якщо досудовим розслідуванням буде встановлено, що якість особи шахрайськими діями отримали доступ до номеру мобільного телефону відповідача, здійснили несанкціонований вхід до застосунку «Приват24», зняли з банківської картки відповідача кошти та ще отримали кредитні кошти у сумі 48 999,00 грн., то відповідно і вини відповідача у існуючій заборгованості перед позивачем не має. А розгляд справи № 331/1252/25 по суті та прийняття рішення, може призвести до порушення прав і інтересів відповідача, виправити які в майбутньому буде неможливо.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд клопотання про зупинення провадження у справі без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Суд, вивчивши подане клопотання про зупинення провадження у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При вирішенні клопотання відповідача суд бере до уваги, що визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, відповідач посилається на ті обставини, що в провадженні ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області наявне кримінальне провадження № 0000569 від 07.06.2023 року, за заявою ОСОБА_1 про заволодіння невстановленою особою грошовими коштами, які знаходились на її картці АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ) в сумі 48 999,00 грн.

Проте, суд вважає, що відповідачем не доведено об`єктивну неможливість розгляду даної справи, а зупинення провадження у даній справі призведе до непропорційного обмеження права позивача на розгляд справи протягом розумного строку.

Так, за змістом п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Визначаючи наявність передбачених ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що зазначена у ЦПК України підстава - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи вимог, від яких залежить можливість її розгляду.

При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді.

Зі змісту п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України вбачається, що справа, яка на думку сторони є перешкодою для вирішення іншої справи, має перебувати на розгляді в суді, а не на стадії досудового розгляду чи досудового розслідування.

Зі змісту клопотання про зупинення провадження та доданих до неї документів, встановлено, що кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування, тобто на розгляді в суді не перебуває.

Таким чином, підстава для зупинення провадження у даній справі, передбачена п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відсутня, адже наявність кримінального провадження на стадії досудового слідства не є підставою для обов`язкового зупинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 251, 259, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження по справі Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.М. Світлицька