Справа № 559/545/25
номер провадження 2/558/92/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року селище Демидівка

Дубенського району

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово суддя Олексюк А. О.,

секретар судового засідання Хом`як О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 231220-003 від 20.12.2023 за період з 20.12.2023 по 09.09.2024 у розмірі 11 600, 16 гривень. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 2 422,40 гривень сплаченого судового збору та 7 000 витрат на правничу допомогу.

В заяві позивач вказує про те, що 20.12.2023 року між ТзОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 231220-003, який відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором U43307 (20.12.2023 року о 14:41:03). Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 8 050 гривень на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язувався повернути кредит на умовах договору.

Відповідач ОСОБА_1 умови договору належним чином не виконав, згідно розрахунку кредитної заборгованості від 09.09.2024 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 11 600, 16 грн. і складається з: 8 050,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 3 550, 16 грн. простроченої заборгованості за процентами.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості від 25.09. 2024 року, однак заборгованість не була сплачена.

Зважаючи на викладені обставини, керуючись нормами чинного цивільного законодавства, позивач змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду.

12.03.2025 року судом винесена ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав повністю. Крім того, відповідач вказав, що ним заборгованість по кредитному договору сплачено. При розподілі судових витрат просить врахувати його визнання позову до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Норми ч. 2 ст. 247 ЦПК України вказують, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так, дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що між ТзОВ «Кредитсервіс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 231220-003 від 20.12.2023 року. Відповідно до умов цього договору ТОВ «Кредитсервіс» надав відповідачу грошові кошти у сумі 8 050 грн., строком на 91 день. Крім того передбачено сплату одноразової комісії, відсоткову ставку, розмір та порядок сплати щомісячних платежів (а.с. 18). Разом з тим факт укладення кредитного договору між ТзОВ «Кредитсервіс» підтверджується довідкою про укладення кредитного договору № 09/09/-4 від 09.09.2024 року, яке здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://recredit.ua. (а. с. 24).

Кредитний договір та паспорт кредитного продукту до нього підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором U 43307 (20.12.2023 року об 14:41:03).

Строк дії кредитного договору встановлено 3 місяці. (а. с. 24) .

У матеріалах справи наявні документи, що посвідчують особу позичальника ОСОБА_1 , а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14.02.2011 року (а. с. 45-48).

Відповідно до п. 9.4.2 договору відповідач зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному договором.

Відповідно до п. 11.12.1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є внутрішні правила надання фінансових послуг ТОВ «Кредитсервіс». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил.

ОСОБА_1 20.12.2023 року підписано паспорт споживчого кредиту на умовах кредитного продукту "РЕКРЕДИТ", в якому вказані умови кредитування, а саме: сума кредиту, яка надається 8050, 00 грн, строк кредитування - 3 місяці, реальна річна процентна ставка 2,204, 63 %, спосіб надання кредиту безготівковий розрахунок.

ТОВ «Кредитсервіс» 23.09.2024 року надіслав ОСОБА_1 досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій позивач повідомив про розмір заборгованості, відповідальність за порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та необхідність сплати наявної заборгованості в розмірі 11 600,16 грн., а також суми судових витрат у разі невиконання даної вимоги та звернення кредитодавця до суду (а. с. 36). Вказана досудова вимога була вручена особисто адресату 05.10.2024 року, що підтверджується перевіркою статусу відстеження поштового відправлення від 24.01.2025 року (а. с. 37).

Згідно з наданим розрахунком заборгованості по кредитному договору № 231220-003 від 20.12. 2023 року, за період з 20.12. 2023 року по 09.09. 2024 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем ТзОВ «Кредитсервіс» станом на 09.09.2024 року становить 11 660, 16 грн., з яких: 8 050, 00 сума заборгованості по тілу кредиту; 3 550, 16 грн. сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

За приписом ст. 3 цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Правилами абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, що закріплено положеннями ст. 205, ст. 207 ЦК України.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09. 2020 року у справі №732/670/19, від 23.03. 2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року - №127/33824/19.

У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Отже, електронний договір має містити всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, провадження №61-16243 св 20.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що договір № 2231220-003 від 20.12. 2023 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, тобто його укладання між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. Без проставлення клієнтом відповідної відмітки про ознайомлення його з Внутрішніми правилами, йому не був би доступний договір для ознайомлення та підписання. Таким чином, факт підписання договору відповідачем свідчить і про його попереднє ознайомлення з текстом Внутрішніх правил. Інакше договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, доказів на підтвердження позиції відповідача матеріали справи не містять, відповідачем не надано доказів неукладання договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Досліджуючи наявні у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором № 231220-003 від 20.12.2023 року, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, доказів погашення заборгованості за укладеним договором в повному обсязі відповідачем суду не надано.

Разом з тим, відповідачем до початку розгляду справи по суті, до винесення рішення суду по справі, 07.05.2025 сплачено заборгованість по кредитному договору в сумі 11 717,00 грн., про що підтверджує квитанція про сплату від 07.05.2025.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 у добровільному порядку відшкодував заборгованість по кредитному договору, суд рахує за необхідне в задоволенні позову в цій частині відмовити, оскільки на момент винесення рішення предмет спору відсутній.

Щодо вирішення питання стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем по справі.

Позивачем по справі понесено судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 5992 від 23 січня 2025 року. Дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Разом з тим, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, про що підтверджує сплата відповідачем в добровільному порядку суми заборгованості за кредитом, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд рахує за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, а 50% сплаченого судового збору стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім того, судом встановлено, що позивачем ТОВ «Кредитсервіс» в особі директора Дьоми А.В. 25.01. 2023 року укладено договір про надання правничої допомоги №25-01/2023 з Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог». Відповідно до Акту приймання-передачі наданої правової допомоги №3 від 04.01.2024 року, за Договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023, Адвокатське об`єднання «Правовий діалог» надав клієнтові ТОВ «Кредитсервіс» послуги, пов`язані з підготовкою та направленням/подачею однієї позовної заяви за позовом ТОВ «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення проблемної заборгованості (а. с. 41-42, 44).

Згідно Платіжної інструкції кредитового переказу коштів №1567 від 05.01. 2024 року, ТОВ «Кредитсервіс» сплатив на користь АО «Правовий діалог» в рахунок оплати правничої допомоги за підготовку і направлення позовної заяви відповідно до акту №3 від 04.01.2024 року до Договору № 25-01/2023 від 25.01.2023 суму в розмірі 7 000,00 гривень (а.с. 33).

Згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідач ОСОБА_1 просить суд при розподілі судових витрат врахувати його визнання позову до початку розгляду справи по суті.

Враховуючи складність справи, її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, ціну позову, обсяг виконаних робіт адвокатом, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, має бути зменшений та підлягає стягненню частково в розмірі чотири тисячі гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 1054 Цивільного кодексу України ст. ст. 12, 77,78,81, 141, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - у зв`язку з добровільним відшкодуванням коштів.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" (адреса: м. Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 36-Д, приміщення 65-з, ) 50 % сплаченого судового збору в сумі 1211, 20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень сорок копійок) та 4 ( чотири ) тисячі грн за надання правничої допомоги.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" (адреса: м. Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 36-Д, приміщення 65-з, ) 50 % сплаченого ними судового збору в сумі 1211, 20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок), що сплачені відповідно до платіжної квитанції № 5992 від 30 23 січня 2025 про сплату судового збору на рахунок UA 17 17509, отримувач: ГУК у Рівн. обл/Дубенська м. тг./22030101, код отримувача 38012494, надавач платіжних послуг отримувача Казначейство України.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити рішення безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не була вручене в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне провадження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Алла ОЛЕКСЮК