Справа №464/1843/22
пр № 6/464/10/25
У Х В А Л А

02 травня 2025 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Жили В.С.,

за участі: секретаря судового засідання Харук У.О.,

приватного виконавця Меленчук В.І.,

представника стягувача Школьної А.В.,

представника боржника Захарчука Я.В.,

представника заінтересованої особи Паленги Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності,

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук В.І. звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 , що знаходиться у спільній сумісній, а саме у квартирі АДРЕСА_1 , в розмірі 1/5.

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні приватного виконавця Меленчука В.І. перебуває виконавче провадження №75831766 з примусового виконання виконавчого листа №464/1843/22, виданого 07.02.2023 Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 3 215 454,46 грн. 16.08.2024 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої скеровано рекомендованим поштовим відправленням сторонам виконавчого провадження, та в якій, серед іншого, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно протягом п`яти робочих днів. Проте, боржник ОСОБА_1 до приватного виконавця не з`явився, вимоги постанови не виконав.

Окрім цього, 16.08.2024 приватним виконавцем скеровано запити в реєструючі органи з метою виявлення майна боржника, джерел отримання доходу та відкритих рахунків в фінансових установах. Також винесено постанови про арешт майна та коштів боржника. Однак на арештованих рахунках відсутні кошти для задоволення вимог стягувача, боржник не отримує будь-яких доходів, в тому числі пенсії, земельних ділянок за ним не зареєстровано.

Разом з тим, встановлено, що є власником транспортного засобу LEXUS LX 470, 2006 року випуску, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . 19.08.2024 винесено постанову про розшук означеного автомобіля, проте такий не знайдено. Згідно з інформаційною довідкою від 08.11.2024 № з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що боржнику ОСОБА_1 не належить на праві власності будь-яке нерухоме майно, яке реєструвалося з 2013 року та вносилося у зазначений реєстр. З відповіді Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 26.02.2024 №268-В встановлено, що боржнику ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , співвласниками якої також є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Зазначає, що боржником не вжито жодних заходів з метою виконання рішення суду, останній ухиляється від виконання, покладеного на нього зобов`язань. Оскільки права стягувача ОСОБА_2 залишаються порушеними, просив визначити частку боржника ОСОБА_1 у нерухомому майні квартирі АДРЕСА_1 .

В ході розгляду подання судом залучено до участі у справі як заінтересованих осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , оскільки згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 06.03.1997 такі особи зазначені як співвласники означеної квартири.

Також судом залучено до участі у справі, як заінтересовану особу малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (дочка боржника), оскільки така особа зареєстрована у квартирі, та Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради як органу опіки та піклування.

Вподальшому судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 померли, а відповідно таких осіб судом виключено з числа учасників справи.

Окрім цього, судом залучено до участі у справі як стягувача ОСОБА_9 (іншого стягувача у зведеному виконавчому провадження про стягнення заборгованості із боржника).

Приватний виконавець Меленчук В.І. у судовому засіданні подання про визначення частки майна боржника підтримав, просив таке задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_10 просила подання про визначення частки майна боржника задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_11 у судовому засіданні щодо задоволення подання про визначення частки майна боржника заперечив, просив відмовити у задоволенні подання.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_6 ОСОБА_12 у судовому засіданні щодо задоволення подання про визначення частки майна боржника заперечила, просила відмовити у задоволенні подання покликаючись на подані нею письмові пояснення, а саме оскільки приватний виконавець звернувся до суду з поданням про вирішення питання про виділення частки майна боржника у спільній сумісній власності, яким боржник володіє спільно з членами його сім`ї, частка боржника у спільному майні не визначена, отже наявний спір про право, що має вирішуватися в позовному провадженні.

Заінтересована особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засіданн я, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Законні представники заінтересованої особи малолітньої ОСОБА_8 ОСОБА_13 та ОСОБА_1 , представник заінтересованої особи Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про розгляд подання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали подання та матеріали виконавчого провадження, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що подання слід задовольнити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів подання та встановлено судом, на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука В.І. перебуває зведене виконавче провадження № 77314406, до складу якого входить:

- виконавче провадження №68161957 з примусового виконання виконавчого напису №5476, виданого 27.12.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 заборгованості у розмірі 534 800 грн.;

- виконавче провадження №75831766 з примусового виконання виконавчого листа №464/1843/22, виданого 07.02.2023 Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 77 860,71 доларів США та стягнення 12 405 грн. судового збору.

Так, приватним виконавцем Меланчуком В.І. 13.01.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68161957 з примусового виконання виконавчого напису № 5476, виданого 27.12.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 заборгованості у розмірі 534 800 грн. за договором позики. Вказану постанову виконавцем скеровано боржнику ОСОБА_1 для виконання, ОСОБА_5 та ОСОБА_13 для відмова, що підтверджується накладними з цінними листами з описом вкладення та фіскальними чеками.

Також встановлено, що 16.08.2024 приватним виконавцем Меланчуком В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75831766 з примусового виконання виконавчого листа № 464/1843/22, виданого 07.02.2023 Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 21.06.2021, яка складається з: основного боргу у розмірі 77 000 доларів США, 3% річних у розмірі 860, 71 доларів США, а всього 77 860 доларів США 71 цент США; стягнення з боржника на користь стягувача 12 405 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору. Означену постанову виконавцем скеровано боржнику для виконання, стягувачу до відома, що підтверджується списком №112 згрупованих поштових відправлень та службовим чеком.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 6 параграфу 1 Конвенції з прав людини та основоположних свобод передбачено, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності. Який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata..., тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Відповідно до цього принципу жодна сторона не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повторний перегляд порушеного питання не може розглядатися як прихована апеляція, і сама можливість двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду, (п. п. 51, 52 у справі «Науменко проти України» № 41984/98, рішення від 09 листопада 2004 року).

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні унормовано положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. ч. 2 ст. 18).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Так, в ході виконавчого провадження №75831766 приватним виконавцем Меланчуком В.І. 16.08.2024 винесено постанову про арешт майна боржника, яку скеровано в реєструючі органи для виконання та ОСОБА_1 для відома та реагування. Одночасно внесено відповідні записи в Державний реєстр обтяжень рухомого майна та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Також 16.08.2024 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копію якої скеровано в фінансові установи для виконання та боржнику для відома. Однак, згідно з відповіддю АТ «А-Банк» відкритих поточних (вкладних) рахунків клієнта для накладення арешту в АТ «А-Банк» немає.

Як видно з відповіді Пенсійного фонду України від 16.08.2024, боржник ОСОБА_1 не отримує будь-яких доходів, в тому числі пенсії.

Згідно з відповіддю Державної податкової служби України від 16.08.2024, боржник не отримує будь-яких доходів.

З відповіді з Державної фіскальної служби України від 16.08.2024 встановлено, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та має відкриті рахунки в АТ «Універсал Банк», АТ «Таскомбанк», АТ АКБ «Львів», проте за даними банківських установ, у боржника відсутні кошти для задоволення вимог стягувача.

За інформацію Міністерства внутрішніх справ України від 16.08.2024, за ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб «LEXUS LX 470», 2006 року випуску, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Так, 19.08.2024 приватним виконавцем Меланчуком В.І. винесено постанову про розшук означеного майна боржника, яку скеровано на виконання до управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.08.2024 №11-13-0.2-4336/2-24, станом на 01.01.2013 земельних ділянок у власності та користуванні ОСОБА_1 не зареєстровано.

За даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформаційної довідки від 08.11.2024 № з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що боржнику ОСОБА_1 не належить на праві власності будь-яке нерухоме майно, яке реєструвалося з 2013 року та вносилося у зазначений реєстр.

Як видно з облікової картки на зведене виконавче провадження №77314406, залишок заборгованості ОСОБА_1 , із врахуваннями стягнутої в процесі виконання суми в розмірі 470,91 грн., складає 3 749 738,55 грн.

Станом на 11.04.2025 згідно з інформацією, наданою приватним виконавцем Меленчуком В.І. у зведеному виконавчому провадженні №77314406, залишок заборгованості з примусового виконання виконавчого напису №5476, виданого 27.12.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 заборгованості у розмірі 534 800 грн. (ВП №68161957), становить 534 329,09 грн.; у виконавчому провадженні № 75831766 з примусового виконання виконавчого листа №464/1843/22, виданого 07.02.2023 Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 77 860,71 доларів США, та 12 405 грн. судового збору., залишок заборгованості боржника становить 76 360,71 доларів США та 12 405 грн.

За твердженням представника ОСОБА_1 Захарчука Я.В., після надходження подання до суду, боржником самостійно частково виконано зобов`язання за виконавчим листом № 464/1843/22, а саме передано стягувачу ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 2 000 доларів США, що підтверджується відповідними розписками стягувача від 24.02.2025, 24.03.2025, 04.04.2025 та 15.04.2025. В іншій частині виконавчі документи ОСОБА_1 не виконав.

Зазначені обставини часткового виконання зобов`язань іншими учасниками не заперечувались, а відповідно суд приходить до висновку, що залишок заборгованості ОСОБА_1 становить:

- за виконавчим написом №5476, виданим 27.12.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. - 534 329,09 грн. (ВП №68161957);

- за виконавчим листом № 464/1843/22, виданим 07.02.2023 Сихівським районним судом м. Львова 75 860,71 доларів США, та 12 405 грн. судового збору (ВП № 75831766).

Відповідно до свідоцтва про право від 06.03.1997, виданого Квартирно-експлуатаційною частиною району згідно з розпорядженням від 17.02.1997 №4969, зареєстрованого Львівським міським бюро технічної інвентаризації та записаного у реєстрову книгу за № 20618, квартира АДРЕСА_1 , належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 .

Встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , про що відповідно складений актовий запис про смерть №05 від 11.03.2014.

Як видно із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено актовий запис про смерть № 20 від 15.12.2016.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого 19.09.2014 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О., зареєстрованим в реєстрі за №1294, 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , успадкована його дочкою ОСОБА_5 .

Окрім цього, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 19.10.2017 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О., зареєстрованого в реєстрі за №2016, ОСОБА_5 успадковувала 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта від 25.02.2025 №415112444, встановлено, що 1/5 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину №2016, видного 19.10.2017, та 1/5 частка цієї квартири свідоцтва про право на спадщину №1294, виданого 19.09.2014.

За відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №182546, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано, зокрема: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Реєстрація таких осіб у даній квартирі також підтверджується відповідями з Єдиного державного демографічного реєстру та з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області.

Порядок визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, встановлено ст. 443 ЦПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, проводиться відповідно до ст.370 ЦК України, за якою співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 85, 87 постанови від 06.10.2020 у справі № 2-24/494-2009 (провадження № 12-4гс20) сформулювала правовий висновок, згідно з яким якщо боржнику разом з іншими особами належить майно на праві спільної власності, але частка боржника в праві власності не визначена, то наявність спору між співвласниками щодо розміру такої частки не може бути перешкодою для звернення стягнення на частку боржника, бо у світлі практики Європейського суду з прав людини це означало би порушення права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження.

У постанові від 22.12.2020 у справі № 643/16464/17 (провадження № 61- 4405) Верховний Суд, виходячи із обставин справи, вважав за можливе за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, визначивши ідеальну частку боржника у спільній сумісній власності.

Велика Палата Верховного Суду 15.01.2020 по справі № 367/6231/16-ц відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 822/1154/16, шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Отже, визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення. Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 464/2227/17.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу.

Згідно із ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

При вирішенні питання про визначення частки у спільній сумісній власності слід враховувати, що відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 10.04.2025 у справі № 361/10420/23 (пр. № 61-14477св24), вирішуючи питання щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно керувався положеннями статей 368, 370 ЦК України та визначив частку особи у спірній земельній ділянці у розмірі 1/2. Визначення частки боржника у майні та подальше звернення стягнення на неї забезпечить виконання рішення суду у справі № 755/19453/17, яке тривалий час не виконується у порядку примусового виконання.

Так, в ході розгляду подання встановлено, що підставою звернення приватного виконавця до суду із поданням стало те, що бездіяльність боржника ускладнює виконання рішення суду та виконавчого напису і, на переконання приватного виконавця, є необхідність у виділенні частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами. Таке майно є спільною сумісною власністю боржника ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , частку боржника в цьому майні не визначено.

За інформацією уповноважених органів іншого рухомого чи нерухомого майна, яке б належало боржнику і на яке можна було звернути стягнення, не виявлено.

Доказів того, що між боржником та іншими співвласниками були домовленості щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності, чи спору щодо рівності часток, немає. Станом на день розгляду подання заборгованість за виконавчими документами боржником є непогашеною.

Враховуючи те, що частки у квартирі АДРЕСА_1 є у спільній сумісній власності боржника та інших співвласників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не визначені, зважаючи на відсутність обставин, які б свідчили про необхідність відступу від рівності часток, боржник ухиляється від виконання рішення суду та виконавчого напису, а також враховуючи неможливість вжиття приватним виконавцем інших заходів, спрямованих на виконання зобов`язань, суд дійшов висновку, що за боржником ОСОБА_1 необхідно визначити 1/5 частку у праві спільної сумісної власності на вказану вище квартиру.

З огляду на викладене та враховуючи право виконавця на звернення до суду із поданням про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд дійшов висновку про підставність вимог подання, а тому таке слід задовольнити.

Керуючись статтями 260, 261, 263, 353, 354, 443 ЦПК України, суд,

постановив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити частку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) у нерухомому майні, а саме у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 1/5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Володимир ЖИЛА