КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/3105/24 Головуючий у І інстанції Кошель Б.І.
Провадження №22-з/824/557/2024 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

(додаткова)

07 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розглядуцивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Радецької Тетяни Петрівнипро ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Білоцерківського нотаріального округу Київської області Поліщук Анатолій Олександрович, ОСОБА_4 , про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просив визнати недійсним договір від 04 лютого 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Поліщуком А.О., реєстр. номер № 94.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 15 серпня 2024 року позов задоволено.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 29 серпня 2024 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судові витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн з кожної.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, з апеляційними скаргами в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернулась її представник - адвокат Радецька Т.П., яка просила рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 15 серпня 2024 року та додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 29 серпня 2024 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційних скаргах адвокат Радецька Т.П. порушувала питання про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2024 року, з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду звернулась також відповідач ОСОБА_3 , яка просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Радецької Тетяни Петрівни та апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задоволено.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2024 року та додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2024 року - скасувано та ухвалено по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Білоцерківського нотаріального округу Київської області Поліщук Анатолій Олександрович, ОСОБА_4 , про визнання договору дарування недійсним - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1816,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1816,80 грн.

17 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Радецька Т.П. подала до суду, через засоби поштового зв`язку, клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів витрат на правничу допомогу для ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої зазначила, що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції заявлялось клопотання про надання протягом 5 днів з дня винесення судового рішення у даній спрві доказів понесених ОСОБА_1 судових витрат. Просиладолучити до матеріалів справи копію Додатку №4 до Договору №1704/24/ц про надання правничої допомоги від 17 квітня 2024 року, розрахунок №3 від 11 березня 2025 року витрат з надання правничої допомоги в Київському апеляційному суді у справі №357/3105/24, копію Додатку №5 до договору Договору №1704/24/ц про надання правничої допомоги від 17 квітня 2024 року, Акт №1 від 17 березня 2025 року приймання-передачі послуг з надання правової допомоги в Київському апеляційному суді у справі №357/3105/24.

Згідно положень ч. 1, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у даній справі, доводи представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Радецької Т.П., яка просила ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на правову допомогу, перевіривши додані до заяви докази, судова колегія вважає за неохідне ухвалити додаткове рішення по справі для розподілу понесених відповідачем витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції.

Вирішуючи вказане питання, апеляційний суд виходить з наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до чч. . 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

П. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з тим, положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.1-4 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормовані ч. 4 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями ч. 6, 7, 9 ст. 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5, 6, 7 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом із тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч.2 ст. 137, ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

Згідно з п.п. 4, 6, 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Ст. 29 Закону №5076-VI визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Згідно зі ст. 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/WestAllianceLimited проти України заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі Заїченко проти України (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції здійснювала адвокат Радецька Т.П. на підставі укладеного Договору про надання правової (правничої) допомоги від 17 квітня 2024 року між АБ «Радецької Тетяни Петрівни» та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.2. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконавець зобов`язується надати Клієнту правничу допомогу з усіх питань в рамках судової справи №357/3105/24.

Згідно п. 2.1 Договору виконавець приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту за плату правову допомогу, шляхом: усного та письмового консультування; вивчення та аналізу наданих Клієнтом зтеріалів, зібрання доказів по справі, підготовки, написання та підписання від імені Клієнта всіх необхідних заяв по суті розгляду судової справи в судах всіх інстанцій, інших необхідних процесуальних клопотань, заяв, письмових пояснень під час розгляду справи судом першої, апеляційної, касаційної інстанції, в тому числі участі в судовому розгляді справи, тощо.

П. 2.2. Договору передбачено, що датою підписання Договору є 17 квітня 2024 року. Строк надання послуг починається з 17 квітня 2024 року та закінчується 16 квітня 2026 року. Даний договір може бути продовжений Сторонами додатковими угодами.

До матеріалів справи представником ОСОБА_1 - адвокатом Радецькою Т.П. долучено копію Додатку №4 до Договору №1704/24/ц про надання правничої допомоги від 17 квітня 2024 року, розрахунок №3 від 11 березня 2025 року витрат з надання правничої допомоги в Київському апеляційному суді у справі №357/3105/24, копію Додатку №5 до договору Договору №1704/24/ц про надання правничої допомоги від 17 квітня 2024 року.

Із долученого до матеріалів справи Акта приймання-передачі послуг з надання правової допомоги в Київському апеляційнму суді у справі №357/3105/24 від 17 березня 2025 року вбачається, що за домовленістю сторін Договору, вартість 1 (одної) години роботи адвоката або витраченого часу, що невід`ємно пов`язаний з підготовкою та написанням апеляційної скарги, становить 1000,00 грн. За домовленістю Сторін Договору, вартість правничої допомоги за підготовку та участь адвоката в одному судовому засіданні в Київському апеляційному суді становить 5000,00 грн за 1 (одне) засідання, не залежно від його тривалості та/або перенесення (відкладення), у разі явки адвоката на нього (в тому числі з врахуванням витрат часу адвоката на очікування судового засідання та на прибуття до суду з міста Біла Церква в м. Київ та в зворотному напрямку).

Згідно Акту приймання-передачі послуг з надання правової допомоги в Київському апеляційнму суді у справі №357/3105/24 від 17 березня 2025 року, АБ «Радецької Тетяни Петрівни» надано наступні послуги: аналіз рішення суду першої інстанції від 15 серпня 2024 року, витрачений час - 1 год., вартість - 1000,00 грн; аналіз законодавства та висновків Верховного суду викладених в постановах позицій викладених у висновках з даної категорії справ, витрачений час - 8 год., вартість - 8000,00 грн; написання апеляційної скарги на рішення від 15 серпня 2024 року, витрачений час - 11 год., вартість - 11000,00 грн; підготовка, участь адвоката в судовому засіданні 12 березня 2024 року, витрачений час/кількість судових засідань - 1 судове засідання, вартість - 5000,00 грн.

Тобто, АБ «Радецької Тетяни Петрівни» надано юридичні послуги відповідно до Договору №1704/24/ц про надання правничої допомоги від 17 квітня 2024 року на суму 25 000,00 грн.

Таким чином, загальний розмір витрат сторони відповідача за надання адвокатом послуг правової допомоги щодо розгляду справи у суді апеляційної інстанції складає 25000,00 грн, що підтверджено належними та допустимими доказами.

Зі змісту ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст. 182 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

25 березня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому останній просить зменшити витрати на професійну правничу допомогу до розміру - 3000,00 грн.

Клопотання обґрунтоване тим, що вказані в акті приймання-передачі послуг з надання правової допомоги в Київському апеляційнму суді у справі №357/3105/24 від 17 березня 2025 року суми є завищеними, через те, що представником скаржника ознайомлення з висновками ВС та аналіз законодавства було здійснено ще на стадії розгляду справи у першій інстанції, більше того зміст апеляційної скарги відповідає змісту відзиву на позовну заяву, поданого до суд першої інстанції. Вважає також, що вартість участі адвоката в одному судовому засіданні у розмірі 5 000 грн є явно завищеною, а вартість послуги з написання апеляційної скарги є неспівмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами, часом та обсягом наданих послуг, ціною позову та значення справи для сторін.

Беручи до уваги часткову обгрунтованість поданих стороною позивача заперечень, судова колегія не може в повній мірі погодитись із заявленим розміром наданих юридичних послуг на суму 25 000,00 грн, враховуючи наступне.

На думку апеляційного суду, витрачений адвокатом час на аналіз законодавства з даної категорії справ, висновків ВС викладених у постановах з даної категорії справ (8 год), вартість якого становить 8 000 грн, не можна вважати обгрунтованим, оскільки приймаючи участь в даній справі в суді першої інстанції адвокат Радецька Т.П. здійснювала аналіз законодавства та досліджувала висновки ВС по аналогічним категоріям справ, що було відображено у відзиві на позовну заяву.

Таким чином, судова колегія доходить висновку, що справедливою та співмірною затраченому адвокатом часу для виконання вказаної роботи, буде сума в розмірі 4000,00 грн.

Щодо вартості послуги з написання апеляційної скарги у розмірі 11 000,00 грн, судова колегія вважає, що заявлена сума є також завищеною, неспівмірною з складністю справи, виконаними адвокатом роботами, часом та обсягом наданих послуг, так як зміст апеляційної скарги частково тотожний змісту відзиву на позов, який готувала адвокат Радецька Т.П., тому на думку судової колегії, заявлену суму необхідно зменшити до 5000,00 грн.

Що стосується аналізу рішення суду першої інстанції та консультування клієнта на суму 1000,00 грн, а також участі адвоката Радецької Т.П. в судовому засіданні та заявленої суми в розмірі 5000,00 грн, судова колегія вважає, що такі витрати є обгрунтованими та підлягають до стягнення.

З огляду на викладене, а також урахуванням конкретних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для частокового задоволення поданої по справі заяви й відшкодування понесених відповідачем витрат на правову допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 15 000,00 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі колегія суддів вважає співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом АБ «Радецької Тетяни Петрівни»обсягом послуг у суді апеляційної інстанції, такими, що відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору та доведеними.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат та стягнення з позивач витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн, у зв`язку із чим приймає додаткову постанову у порядку ст. ст. 270 та 381 ЦПК України.

Керуючись ст. 133,137,141,246,270,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Радецької Тетяни Петрівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп.

В іншій частині задоволення заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити сторін по справі:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст постанови складений 12 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар