Справа № 277/215/25
У Х В А Л А

"09" травня 2025 р. селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Т.Г. Корсун, за участю секретаря судового засідання М.М. Сороки, представника позивача адвоката Д.І.Дармограй, позивача ОСОБА_1 , відповідача не з`явилася, представника відповідача Н.В. Кобриної, представника Звягельського відділу ДВС у Звягельскому районі Житомирської області не з`явився, розглядаючи у підготовчому засіданні в залі судових засідань у селищі Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Звягельського відділу ДВС у Звягельскому районі Житомирської області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

В С Т А Н О В И В:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах ВП №76448337 (станом на грудень 2024 року 41706,50 грн).

Ухвалою суду від 20.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.04.2025 постановлено про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

03 квітня 2025 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що після звернення до суду з даним позовом, він дізнався, що арешт з його рахунків був знятий, а заборгованості по сплаті аліментів на даний час немає. Тому, позивач просить суд приєднати до позовної заяви заяву про уточнення позовних вимог та зобов`язати відповідача сплатити позивачу, кошти, що були стягнуті в рамках ВП №76448337 (станом на грудень 2024 року 41706,50 грн).

В підготовчому засіданні 09.05.2025 позивач та його представник підтримали подану заяву про уточнення позовних вимог та зазначили, що у зв`язку зі стягненням заборгованості по аліментах в рамках виконавчого провадження №76448337, нова позовна вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_2 має наступний зміст: «Зобов`язати відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплатити позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кошти, що були стягнуті в рамках ВП №76448337 (станом на грудень 2024 року 41706,50 грн)». Як зазначила представник позивача у підготовчому засіданні свою позовну вимогу позивач обгрунтовує положеннями статті 1048 Цивільного кодексу України.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, її представник у підготовчому засіданні заперечив проти поданої заяви про уточнення позовних вимог з огляду на те, що вказана заява є фактично заявою про зміну предмету і підстав позову, що не передбачено нормами ЦПК України. Крім того, представник відповідача подала клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки заборгованість по аліментах стягнута в межах виконавчого провадження, тому зважаючи на позовні вимоги ОСОБА_1 про його звільнення від сплати заборгованості по аліментах, на даний час відсутній предмет спору.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору у підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Розглянувши подану позивачем заяву про уточнення позовних вимог та подану представником відповідача заяву про закриття провадження у справі, заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Щодо заяви про уточнення позовних вимог.

Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК).

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статей 12 та 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом другим частини другої статті 49 ЦПК України визначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В силу частини третьої статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

На даний час, як і станом на час надходження уточненої позовної заяви, розгляд справи перебуває на стадії підготовчого провадження, отже уточнена позовна заява позивача подана у межах процесуального строку, передбаченого ст. 49 ЦПК України.

Проте, суд зазначає, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Верховний Суд у постанові № 910/18389/20 від 22.07.2021 року зробив висновок про те, що необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому, Верховний Суд зазначає про те, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 та від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15).

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Таким чином, відповідно до норм процесуального закону позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову одночасно не допускається.

Подавши до суду заяву про уточнення позовних вимог, позивач здійснив зміну позовних вимог новими вимогами, тобто змінено саме предмет позову, зокрема нова позовна вимога має наступний зміст: «Зобов`язати відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплатити позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кошти, що були стягнуті в рамках ВП №76448337 (станом на грудень 2024 року 41706,50 грн)».

Крім того, в самій заяві про уточнення позовних вимог позивач не вказав, які підстави нових позовних вимог, зокрема і правові підстави. У судовому засіданні представник позивача зазначила, що фактично борг по аліментах в розмірі 41706,50 грн стягнутий, тому звільняти від сплати такої заборгованості немає необхідності. Оскільки позивач просить суд зобов`язати відповідача сплатити вказані стягнуті кошти, то правовою підставою вказаної позовної вимоги представник позивача зазначила положення статті 1048 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що стаття 1048 Цивільного кодексу України регулює положення щодо процентів за договором позики, що фактично не відповідає предмету як первісних позовних вимог, так і нових позовних вимог, заявлених у заяві про уточнення позовних вимог.

Таким чином, аналізуючи зміст заяви про уточнення позовних вимог, пояснення та обгрунтування представника позивача, надані у підготовчому засіданні, суд дійшов висновку, що позивач у поданій заяві про уточнення позовних вимог повністю змінив предмет та підстави позову, тому це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України.

Тобто, під уточненням розміру позовних вимог фактично заявлено новий позов з іншими підставами та іншим предметом, ніж у поданому первісному позові.

Крім того, суд наголошує, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог, що повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.08.2020 року у справі № 911/2139/19.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що правові підстави для прийняття заяви про уточнення позовних вимог відсутні, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне саме відмовити у прийнятті «заяви про уточнення позовних вимог» як такої, подання якої не передбачено процесуальним законом, та за якою заявляється вимога, що є новою, а це суперечить положенням статті 49 ЦПК України, тобто є новою позовною вимогою з новим предметом та підставами позову.

Щодо заяви про закриття провадження у справі.

Представник відповідача у підготовчому засіданні вказала, що згідно пояснень представника позивача, наданих у підготовчому засіданні, заборгованості ОСОБА_1 по аліментах в розмірі 41706,50 грн на даний час немає. Тому, представник ОСОБА_2 вважає, що відсутній предмет спору, оскільки у поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 41706,50 грн.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що відповідно до змісту позовних вимог ОСОБА_1 просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментах ВП №76448337 (станом на грудень 2024 року 41706,50 грн).

Представник позивача у підготовчому засіданні та у поданій заяві про уточнення позовних вимог вказала, що фактично борг позивача по аліментах в розмірі 41706,50 грн стягнутий, вказаної заборгованості на даний час немає.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження таких фактів.

Отож, суд дійшов до висновку про відсутність на даний час правових підстав у закритті провадження у справі, тому в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 49, 255, 256, 247, 259, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті заяви представника позивача адвоката Д.І.Дармограй про уточнення позовних вимог у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Звягельського відділу ДВС у Звягельскому районі Житомирської області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Відмовити в задоволенні заяви про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Звягельського відділу ДВС у Звягельскому районі Житомирської області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складений 14 травня 2025 року

Суддя Т.Г. Корсун