Справа № 738/827/25
№ провадження 2/738/322/2025
У Х В А Л А

14 травня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Шугалій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 14 травня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просить надати строк для примирення з позивачем три місяці.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Стаття 211 ЦПК України передбачає, що одним із завдань розгляду справи по суті визначається сприяння примиренню сторін.

Відповідно до п.10 21.12.2007">Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Положеннями частини статті 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Разом з тим, частиною 2 статті 111 Сімейного кодексу України визначено, якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 заперечувала проти надання строку на примирення, оскільки вважає, що примирення є неможливим і суперечить інтересам кожного із подружжя окремо, вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Проте, докази щодо вчинення відповідачем домашнього насильства до позовної заяви позивачем не додані.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Тобто, у відповідності до п. 4 ст. 251 ЦПК України надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення є обов`язковою підставою зупинення провадження у справі.

З положень ст. 251 ЦПК України вбачається, що в разі не зупинення провадження у справі про розірвання шлюбу у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення, суд допустить порушення норм процесуального права, незалежно від обставин справи, оскільки зазначена норма передбачає безумовне обов`язкове зупинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, наявність заявленого відповідачем клопотання про надання строку для примирення, заперечення позивача проти надання строку на примирення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що сторонам необхідно надати строк для примирення з метою збереження шлюбу, але не три місяці, як просить відповідач, а один місяць, який, на думку суду, за викладених обставин, буде достатнім.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, передбаченому пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Керуючись статтями 251, 253, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання сторонам у справі строку на примирення - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення один місяць.

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.В. Волошина