Справа №293/557/25
Провадження № 2/293/376/2025
УХВАЛА

15 травня 2025 рокуселище Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирського області Збаражський О.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Оліївської сільської територіальної громади в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом, в якому просять визнати за ними в рівних частках право на земельну частку (пай) розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Жовтень» Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, відповідно до Сертифіката серії ЖТ 0074831 від 02.06.1997 року та право на земельну частку (пай) розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Жовтень» Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, відповідно до Сертифіката серії ЖТ 0074523 від 02.06.1997року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 14.05.2025 справа №293/557/25 передана на розгляд судді Збаражському О.М.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про визнання права на земельні частки (пай), у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Жовтень» Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, позивачі не додали до позову доказів сплати судового збору за подання позову до суду, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 3028,00 гривень, від розміру якого й справлятиметься судовий збір.

Згідно п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Враховуючи те, що 1 відсоток від ціни позову складає 1051,74 грн., що є менше ставки судового збору, встановленої п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивачам слід додати до позову докази сплати судового збору за подання позову до суду в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211,20 грн. кожним позивачем, окремими платіжними документами, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Оліївської сільської територіальної громади в особі Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали, терміном п`ять днів з дня отримання ухвали.

Копію даної ухвали надіслати позивачам.

Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ