Провадження № 2/522/907/25
Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Ярема Х.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу
третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО»
про стягнення матеріальної шкоди (франшизи), завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
07.11.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 .
Позивач просить суд:
- стягнути з відповідача 89 640 грн. матеріальну шкоду (франшизу), завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
10.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Відповідач вважається повідомлений про розгляд справи належним чином на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Позов пояснює тим, що 02.08.2023 між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту. Предметом якого є автомобіль HYUNDAI VENUE, д/н НОМЕР_1 . Договором визначено страхову суму 896 400 грн. та франшизу - 89 640 грн. 15.04.2024 з вини водія ОСОБА_2 сталась ДТП, в результаті якої було пошкоджено застрахований автомобіль позивача. За наслідками ДТП автомобіль був визнаним фізично знищеним, а його ринкова вартість на момент настання страхового випадку склала 741 671,40 грн. З урахуванням вартості залишків, придатних для подальшого використання та франшизи, яка складає 89 640 грн. страховик виплатив позивачу 247 031,40 грн. Позивач вважає, що сума франшизи має бути компенсована особою, відповідальною за збитки.
Судом встановлено такі обставини справи.
ОСОБА_1 є власником автомобіля HYUNDAI VENUE, д/н НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ).
Пунктом 16.5. Договору визначено, що розмір страхового відшкодування у разі пошкодження (знищення) застрахованого транспортного засобу розраховується на підставі даних огляду пошкодженого ТЗ і документів, які підтверджують факт страхового випадку і розмір заподіяного збитку. Розмір страхового відшкодування не може перевищувати ліміту відповідальності Страховика по ТЗ на момент настання страхового випадку.
Франшиза за договором страхування у випадку знищення автомобіля чи у випадку настання страхової події (зокрема, коли особа винна в скоєнні ДТП встановлена і ця особа не водій застрахованого ТЗ) складає 89 640 грн. (п.4.1.5 Договору).
Згідно з п. 4.2 Договору, франшиза є безумовною, обчислюється від страхової суми (але не менше 1 000 грн., якщо франшиза за застрахованим ризиком не дорівнює нулю) і застосовується по кожному і будь-якому страховому випадку.
15.04.2024 в м. Одеса по вул. Академічна, 28/1 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «AUDI A3» д/н НОМЕР_4 , скоїла зіткнення з автомобілем HYUNDAI VENUE, д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 .
Постановою Приморського районного суду від 20 червня 2024 року у справі №522/6730/24 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль HYUNDAI VENUE, д/н НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
За цим звітом, ринкова вартість застрахованого автомобіля HYUNDAI VENUE, д/н НОМЕР_1 на момент настання страхового випадку склала 741 671,40.
Висновки суду.
Предметом позову є стягнення франшизи, а підставою вчинення відповідачем ДТП, де пошкоджено автомобіль.
Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
В деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Згідно з ч. 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно з п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Позивача посилається на те, що згідно з п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на дату ДТП), страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Проте правовідносини, які склалися між ОСОБА_1 та страховиком ПрАТ «СК «ВУСО» щодо виплати страхового відшкодування за спричинені збитки автомобілю позивача, врегульовані іншим нормативним актом, а саме Законом України «Про страхування».
Згідно з ст. 1 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 94 Закону України «Про страхування», договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною. У разі зазначення в договорі страхування умовної франшизи страховик не відшкодовує частину збитку, яка не перевищує розмір франшизи, але відшкодовує збитки в повному обсязі, якщо збиток перевищує розмір франшизи. У разі зазначення в договорі страхування безумовної франшизи страховик вираховує розмір франшизи при здійсненні страхової виплати за кожним страховим випадком. Франшиза може встановлюватися у відсотках від страхової суми (страхової виплати), в абсолютному розмірі або в інших розрахункових одиницях, визначених договором страхування. Вид та розмір франшизи зазначаються у договорі страхування.
Тобто, умовна франшиза означає, що клієнт бере на себе зобов`язання самостійно компенсувати збитки, які не перевищують встановлену франшизою суму. Якщо ж сума збитків перевищить франшизу, то страхова компанія компенсує клієнту збитки повністю без вирахування франшизи. Безумовна франшиза припускає, що у випадку якщо збиток клієнта не перевищує зазначений в договорі розмір, клієнт самостійно його відшкодовує, але якщо збиток перевищує розмір франшизи, страхова компанія компенсує збитки за вирахуванням величини франшизи.
Отже, враховуючи, що страхова компанія компенсувала страхувальнику ОСОБА_1 збитки за пошкодження автомобіля 247 031,40 грн. за вирахуванням величини франшизи, яка складає 89 640 грн., позивач має право стягнути цю суму франшизи з особи, винної в спричиненні збитків, тобто з відповідача ОСОБА_2 .
Таким чином, позовні вимоги що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) збитки (франшизу) у розмірі 89 640 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211,20 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя Ярема Х.С.