Справа №175/3367/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомир Перекупка І.Г. за участю секретаря судового засідання Українця Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомир звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог вказав, що він, ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .Під час шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .У 2018 р. шлюб між подружжям було розірвано.Станом на 2023 р. діти мешкали разом з відповідачкою. Відповідно до чого відповідачка ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області с заявою про стягнення з нього, ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей.

20.11.2023 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було винесено судовий наказ у справі № 175/6634/23 про стягнення з нього, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2023 р. і до досягнення дітьми повноліття, тобто відносно ОСОБА_3 до 15 квітня 2025 р. та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Даний судовий наказ виконувся ним, ОСОБА_1 сумлінно. Жодної заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей не має.

У лютому 2025 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 добровільно вирішили змінити місце проживання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зв`язку з чим син став мешкати разом з ним, ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . 18.02.2025 р. ОСОБА_4 було взято на облік як внутрішньо переміщену особу за вказаною адресою (довідка N 7726-).

У зв`язку з тим, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 став проживати з ним, ОСОБА_1 , просить суд винести рішення яким припинити стягнення аліментів з нього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стягнутих на підставі Судового наказу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2023 р. у справі № 175/6634/23, провадження № 2-н/175/588/23, починаючи з 18.02.2025 р. і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Позивач про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідачка про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2025 р. цивільну справу передано на розгляд судді Перекупка І.Г. (а. с. 26).

Ухвалою суду від 23.04.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження. (а. с. 27).

20.11.2023 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було винесено судовий наказ у справі № 175/6634/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2023 р. і до досягнення дітьми повноліття, тобто відносно ОСОБА_3 до 15 квітня 2025 р. та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

У лютому 2025 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 добровільно вирішили змінити місце проживання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зв`язку з чим син став мешкати разом з ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . 18.02.2025 р. ОСОБА_4 було взято на облік як внутрішньо переміщену особу за вказаною адресою (довідка N 7726-).

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Диспозиція ст. 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Ст. 92 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмету цього спору в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживає з матір`ю ОСОБА_2 , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача батька дитини як зазначив позивач, а проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . 18.02.2025 р. ОСОБА_4 було взято на облік як внутрішньо переміщену особу за вказаною адресою (довідка N 7726-).

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено судом неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 - позивачем по справі та перебуває на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Окрім цього слід зазначити, позицію відповідача по справі, а саме те, що вона не заперечує, щодо задоволення позовних вимог.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 19 березня 2025 р.

На підставі ст.141ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені ним судові витрати у вигляді судового збору.

Згідно з ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення, що визначають підстави повернення позивачу судового збору містяться у ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у якій зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми сплаченого судового збору, а інші 50% підлягають поверненню з державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 92, 180, 181-184, 192, 267-271, 273 СК України, Постановою № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 на утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , стягнутих на підставі Судового наказу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2023 року у справі № 175/6634/23, провадження № 2-н/175/588/23, починаючи з 19.03.2025 р. і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 % суми сплаченого судового збору а саме 605,60 грн. (1211,20 грн.)

Повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 50 % сплачений на підставі квитанції 1703.2186 від 18.03.2025 р. АТ «ПУМБ» судовий збіру розмірі 605,60 грн. (1211,20 грн.)

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: квартира АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: квартира АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 12.05.2025 р.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка