ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/218/25
Провадження № 2/483/287/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куцурубської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, предметом якого є: визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , вона у передбачений законом строк не прийняла спадщину, оскільки строки прийняття припали на період загальнонаціонального карантину. Також вважала, що прийняття спадщини здійснюється автоматично, оскільки весь час вона проживала разом зі спадкодавцем. Оскільки нотаріусом роз`яснено неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через її неприйняття у встановлений законом строк, позивачка змушена звернутися до суду.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Куцуруб Миколаївського району Миколаївської області та її батьком є ОСОБА_2 (а.с. 7).

28 червня 2010 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила своє прізвище на ОСОБА_5 (а.с. 16).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивачки щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 761/794/15-ц (провадження № 61-13789св18).

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи слідує, що спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому останнім днем визначеного законом строку прийняття спадщини було 29 січня 2022 року. До нотаріуса позивачка звернулася 25 жовтня 2024 року, тобто більше ніж через три роки.

Як слідує з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28 березня 2025 року № 80639400, спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_2 не заведена (а.с. 32).

Роз`ясненням приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області № 486/01-16 від 25 жовтня 2024 року підтверджується факт пропуску позивачкою строку прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 9).

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суд також враховує, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента принципа верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою

Аналізуючи досліджені докази, суд зазначає, що посилання позивачки на пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини через запровадження загальнонаціонального карантину та помилкове сприйняття того, що спадщина приймається автоматично через спільне проживання зі спадкодавцем, не є поважними причинами, оскільки не перешкоджали позивачці реалізувати свої спадкові права шляхом подання відповідної заяви про прийняття спадщини, зокрема й через засоби поштового чи електронного зв`язку в період карантину, а також звернутися за відповідною юридичною консультацією з приводу спадкування.

Суд також, враховує, що тривалість пропуску строку для прийняття спадщини становить понад три роки, що є тривалим.

Беззаперечних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивачкою не надано.

Оцінка того, що позивачка фактично проживала зі спадкодавцем і прийняла спадщину в порядку, визначеному частиною 3 статті 1268 ЦК України, не має значення для обраного способу захисту, тобто для вирішення спору про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Так, факт прийняття спадщини внаслідок проживання зі спадкодавцем може мати значення в разі звернення з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування.

З урахуванням викладеного, а також того, що позивачка не довела наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що згідно зі статтею 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263- 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Куцурубської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: