РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/309/25

номер провадження №2/712/1371/25

16.05.2025 м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Шевченко О.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради та ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Черкаської міської ради та ОСОБА_2 (далі відповідачі) про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть від 03.01.2023 року серії НОМЕР_1 ), після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно, до складу якого входить частини земельної ділянки загальною площею 0,0297 га з кадастровим номером :06:056:0090 за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Спадкове майно належало спадкодавиці на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №197063 від 18.10.2006, що також стверджується витягом із державного реєстру речових прав №396467750 від 25.09.2024. Після звернення позивача до Третьої черкаської державної нотаріальної контори, 13.01.2024 державний нотаріус видав їй свідоцтво про право на спадщину за законом на 35/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на частини земельної ділянки, на якій знаходиться вказаний вище будинок постановою від 12.11.2024 державний нотаріус відмовив. Причиною такої відмови послугувало те, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №197063 від 18.10.2006 та Державному реєстрі речових прав, право власності на земельну ділянку зареєстроване, як спільна сумісна власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Позивач зазначає, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та її спадкоємицею є ОСОБА_2 . Оскільки, у державного нотаріуса відсутні умови для оформлення спадщини та позивач не може реалізувати свої спадкові права, вона звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 20.01.2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та задоволено клопотання представника позивача щодо витребування доказів.

Ухвалою суду від 17.02.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача Черкаської міської ради у судове засідання з розгляду справи по суті не прибула, згідно з наданою перед початком судового засідання заявою, просить здійснювати розгляд справи без її участі та за відсутності позивача, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, явку свого представника у судове засідання не забезпечила.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що, 03.02.2023 було складено відповідний актовий запис №376 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що стверджується свідоцтвом про смерть від 03.02.2023 серії НОМЕР_1 .

Відповідно до листа державного нотаріуса Третьої черкаської державної нотаріальної контори Вороної Ірини Вікторівни від 18.07.2025 № 478/02-14 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа за № 119/2024, станом на 18.07.2024 наявні дані про те, що до кола спадкоємців ОСОБА_3 входить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №197063, виданому ОСОБА_4 на підставі рішення Черкаської міської ради від 10.06.2010 №5-715, вона є власником земельної ділянки площею 0,0297 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Списком співвласників земельної ділянки серії ЯЛ №197063 до державного акта визначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками земельної ділянки площею 0,0297 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №396467750 від 25.09.2024, земельна ділянка площею 0,0297 з кадастровим номером :06:056:0090 на праві спільної сумісної власності належить померлій ОСОБА_3 .

Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області 18.11.2024 було сформовано витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, згідно з яким, земельна ділянка, що знаходиться у АДРЕСА_2 з кадастровим номером :06:056:0090 оцінена у 154 802 грн 34 коп.

Згідно із свідоцтвом про смерть від 03.07.2018 серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 03.07.2018 складено відповідний актовий запис №1840 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Відповідно до довіреності 77 АД 7390666 від 01.08.2024, виданої нотаріусом м. москва Дунаєвою О.Ю., ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто позивача, представляти інтереси ОСОБА_2 та бути її представником у будь-яких установах та організаціях незалежно від їх організаційно-правової форми та підпорядкування та у відносинах з фізичними особами, у тому числі з питань оформлення її спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 .

Згідно із довідкою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Р.В. Левицької від 27.08.2024 №337/01-16, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є спадкоємицею померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.12.2024, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 13.12.2024.№79541446 та витягом з державного реєстру речових прав від 13.12.2024 №408057089, виданими державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Вороною І.В., підтверджується факт успадкування позивачем 35/200 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови державного нотаріуса Третьої черкаської державної нотаріальної контори Вороною І.В. від 12.11.2024 вих. № 812/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0297 з кадастровим номером :06:056:0090, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Як зазначено у вказаній постанові, під час розгляду заяви та поданих документів встановлено, що вище вказана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Тому керуючись Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №396/5, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, оскільки, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого у спільному майні.

Згідно з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.05.2024 у справі №712/1471/24, яке набрало законної сили 11.06.2024, ОСОБА_1 визначено додатковий строк, тривалістю один місяць з дня набрання даним рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з частинами 1, 2 статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Закон встановлює способи захисту права власності, одним із яких є визнання права власності у судовому порядку (стаття 392 ЦК України).

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відтак, суд дійшов висновку, що земельна ділянка площею 0,0297 га з кадастровим номером :06:056:0090, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності належить померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частинах, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №197063 від 18.10.2010.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч. 1 ст. 1216 ЦК України).

Положеннями статті 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно із частиною 2 статті 1221 ЦК України якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна.

На підтвердження прийняття спадщини позивачем, державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори було надано суду спадкову справу, яка містить заяву позивача про прийняття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У частині п`ятій статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Як передбачено статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четвертої статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20) вказано, що «для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.[…] Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду».

За обставин цієї справи належним способом захисту порушеного права позивача є позов про визнання права власності (права на частку у праві спільної власності на спірне майно) у порядку спадкування. При розгляді справ про визнання права власності на майно в порядку спадкування, встановлення належності спірного майна до складу спадщини є передусім питанням доведення відповідних обставин, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2024 року у справі № 522/3974/20 (провадження № 61-4007св23).

З матеріалів справи судом встановлено, та визнається сторонами, що земельна ділянка площею 0,0297 га з кадастровим номером :06:056:0090, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності належить померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частинах, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №197063 від 18.10.2010.

Постановою державного нотаріуса Третьої черкаської державної нотаріальної контори Вороною І.В. від 12.11.2024 вих. № 812/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0297 з кадастровим номером :06:056:0090, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Як зазначено у вказаній постанові, під час розгляду заяви та поданих документів встановлено, що вище вказана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Тому керуючись Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №396/5, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, оскільки, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення частки померлого у спільному майні.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку.

Таким чином, на підставі викладеного вище, беручи до уваги доведеність належності спірного майна до складу спадщини після смерті спадкодавця та враховуючи належно обраний стороною позивача спосіб захисту порушеного права шляхом визнання права власності (права на частку у праві спільної власності на спірне майно) у порядку спадкування, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов належить задовольнити повністю.

Суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховуючи клопотання сторони позивача, залишає судові витрати позивача за нею.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 264, 265, 274 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) до Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_4 ) про визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на частини земельної ділянки загальною площею 0,0297 га з кадастровим номером :06:056:0090, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська