Єдиний унікальний № 371/227/25
Номер провадження № 2/371/380/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2025 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кириленко М.О.

за участю секретаря судового засідання Петренко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миронівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кулініченко Геннадій Володимирович до Грушівської сільської ради Київської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кулініченко Геннадій Володимирович звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.05.2002 ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з допоміжними спорудами за адерсою: АДРЕСА_1 . 09.02.2008 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 . 02.12.2013 рішенням Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області було затверджено технічну документацію та передано у спільну сумісну власність ОСОБА_2 у з ОСОБА_3 земельні ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1 . 27.01.2024 ОСОБА_2 отримав свідоцтва про право власності та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельні ділянки: площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів. Просить суд, визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з допоміжними спорудами (сарай-прибудова, сарай, сарай, колодязь) за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:003:0005, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:0006, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року провадження у зазначеній справі було відкрито в загальному порядку та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 18 березня 2025 року підготовче провадження у зазначеній справі було закрито, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кулініченко Г.В. у судове засідання не з`явилися. Від адвоката Кулініченка Г.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивачки ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Грушівської сільської ради Київської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі та всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав:

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд, відповідно до ст.ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, що повністю узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Положення ст.4 ЦПК України, ст.15 ЦК Україні, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Матеріалами справи встановлено, що спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є - по 1/2 частині кожний: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.05.2002 (а.с. 12).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 09 лютого 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Рішенням Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області від 02.12.2013, вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та передати у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,4000 га, в тому числі: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:003:0005; 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:0006, що підтверджується копією Рішення (а.с. 14).

ОСОБА_2 належать на праві власності земельні ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1 : 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:003:0005; 0,15 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:0006, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копіями витягів з Державного реєстру речових прав н нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 15,16,17,18).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 88 років помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 54,21).

ОСОБА_1 звернулася до Миронівської державної нотаріальної контори Київської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. На її звернення щодо видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус повідомила, що Миронівською державною нотаріальною конторою Київської області заведена спадкова справа №57/2024 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . З листа державного нотаріуса Штогріної Н. №564/02-14 від 16.08.2024 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , після якого заяву про прийняття спадщини подала дружина - ОСОБА_1 . В зв`язку з неможливістю визначити склад спадкового майна померлого, ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду для визначення розміру часток земельних ділянок, що належали померлому ОСОБА_2 (а.с. 26).

З копії спадкової справи встановлено, що за заявою ОСОБА_1 була відкрита спадкова справа після смерті її чоловіка ОСОБА_2 .

На ім`я ОСОБА_1 був виготовлений технічний паспорт від 05.07.2024 (а.с. 22-25).

Відповідно до положень статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За положеннями ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За положеннями ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно із ст.3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_1 , будучи спадкоємицею за законом першої черги, згідно ст.1269 ЦК України у строки, передбачені ст.1270 ЦК України, подала заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бублик Т.В. про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_2 , але отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла, через відсутність правовстановлюючого документа.

Відтак, суд доходить висновку про те, що спадкодавець вчинила всі дії спрямовані на набуття спадкового майна у власність, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, а також те, що спадкодавець вчинила всі дії спрямовані на набуття спадкового майна у власність, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягає задоволенню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Разом з тим, виходячи із принципу диспозитивності, беручи до уваги те, що позивач не заявляв вимог щодо розподілу судових витрат, тому судом це питання не вирішується.

Керуючись ст. ст. 5, 12,13,81,89,200,206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 інтереси якої представляє адвокат Кулініченко Геннадій Володимирович - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на:

- 1/2 частину житлового будинку з допоміжними спорудами (сарай-прибудова, сарай, сарай, колодязь) за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:003:0005, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:0006, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Кириленко