Номер справи № 243/1752/25
Номер провадження № 2/243/752/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

представника відповідача Бутової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2025 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на майно, що складається з недоотриманої пенсії. Головне управління ПФУ в Донецькій області листом від 05.10.2022 року, повідомило, що ОСОБА_2 30.12.2014 року звернулась до управління ПФУ в м. Красний Лиман Донецької області для виплати пенсії за фактичним місцем проживання, як внутрішньо переміщена особа. Пенсійна справа взята на облік з 01.08.2014, виплату пенсії було призупинено з 01.03.2016, відповідно, з цієї дати нарахування пенсії не здійснювалось. 31.01.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобалія Є.О. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1941 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка ОСОБА_1 , зареєстроване в реєстрі за №100. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у розмірі 87630,53 грн., що належала померлій ОСОБА_2 , на підставі листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.08.2022 року за № 0500-15-18-8/50358. На адвокатський запит Головне управління ПФУ в Донецькій області від 08.01.2025 року повідомило, що ОСОБА_1 01.02.2023 року звернулась до Головного управління ПФУ в Донецькій області із заявою № 719 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю ОСОБА_2 . За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у розмірі 73993,43 грн. за період з 31.01.2020 року по 31.03.2022 року з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058 (за 3 роки до дня звернення). Крім того, суми пенсії ОСОБА_2 з моменту припинення її виплати з 01.03.2016 року не нараховувалися і не були включені в виплатні документи. Також, на повторний адвокатський запит ГУ ПФУ в Донецькій області від 03.02.2025 року повідомило, що виплату пенсії ОСОБА_2 було призупинено 01.03.2016 року та враховуючи, що за життя ОСОБА_2 за поновленням виплат не зверталася, відтак з цієї дати пенсія не нараховувалася. До виплати недоотриману пенсію ОСОБА_2 розраховано на підставі заяви ОСОБА_1 від 01.02.2023 року за період з 31.01.2020 року по 31.03.2022 року в сумі 73 993,43 грн. Таким чином, на численні звернення з метою отримання інформації, щодо сум пенсійних виплат, належних померлій ОСОБА_2 , за період з 01.03.2016 року по дату її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ГУ ПФУ в Донецькій області не надано відповідної інформації. Вважає, що вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою після смерті матері, тому відмова Головного управління ПФУ в Донецькій області у виплаті пенсійних виплат за спірний період є безпідставною, оскільки за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , недоотримала належну їй пенсію. Таким чином, позивач, яка є спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, набула право на отримання невиплаченої пенсії у повному обсязі. Вважає, що відповідач незаконно перешкоджає реалізації її прав, як спадкоємця, на отримання належного їй спадкового майна, оскільки рішення про скасування вже призначеної довічної пенсії спадкодавиці ОСОБА_2 не приймалося, в той час як було вирішено призупинити виплату пенсії з 01.03.2016 року. Отже, в даному випадку, призначена довічна пенсія спадкодавиці мала обліковуватися в будь-якому разі, навіть за умови її не нарахування та не виплати (внаслідок призупинення).

У зв`язку з чим просить суд: визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на недоотриману пенсію за період з 01.03.2016 року по 31.01.2020 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу в порядку спадкування за законом, недоотриману пенсію ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.03.2016 року по 31.01.2020 року; стягнути з відповідача на користь позивача, судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Папазова Г.А. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити.

Представник відповідача Бутова Т.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, суду наданий відзив на позовну запяву, відповідно до якого зазначено, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувала на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Лимані як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії проведена по 29.02.2016. З 01.03.2016 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. ОСОБА_2 особисто за життя до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталася. Пенсійна справа знята з обліку з 01.04.2022 у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для надання відповіді на запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобалія Є.О. Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та в серпні 2022 року надіслана довідка Нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 87630,53 грн за період з 07.08.2019 по 31.03.2022 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 01.02.2023 із заявою №719 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернулася ОСОБА_1 . За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у сумі 73993,43 грн за період з 31.01.2020 по 31.03.2022 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058. Механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам органами Пенсійного фонду України визначений «Порядком виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», в тому числі недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165. Пенсійні виплати за минулий період згідно з Порядком 1165 проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 Порядку 1165, відповідно до бюджетного розпису. У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.

Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-2 (далі Порядок №21-2), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 за № 53/37389 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином, зазначену суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 обліковано Головним управлінням та включено до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 1 січня 2024 року. Протягом 2024 року відповідно до Порядку 1165 ОСОБА_1 проведено виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в межах бюджетних призначень в загальній сумі 7083,00 грн, а саме: в жовтні 2024 року - в розмірі 2361,00 грн, в листопаді 2024 року в розмірі 2361,00 грн та у грудні 2024 року в розмірі 2361,00 грн. Залишок нарахованої недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 станом на 21.03.2025 складає 66910,43 грн. Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік на сьогодні не затверджено. Отже, подальша виплата означених коштів буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік за умови виділення коштів та в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до означеного Порядку №1165. Водночас зазначаємо, що пенсія за життя ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 30.01.2020 не нараховувалась. У зв`язку з чим, просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

07.04.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Папазова Г.А. надала до суду відповідь на відзив, в якій звертає увагу на те, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Аналіз приписів статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також подібних за змістом приписів статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» свідчить про те, що в Україні не існувало та не існує жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується з приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Приписи частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Відтак, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину у встановленому законом порядку шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою після смерті матері, інші спадкоємці відсутні, відтак відмова Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області у виплаті пенсійних виплат за спірний період є безпідставною, оскільки за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , недоотримала належну їй пенсію, Позивач, яка є її спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, набула право на отримання невиплаченої пенсії у повному обсязі. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного суду України від 02.10.2024 року у справі № 201/11074/23. Відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав Позивача, як спадкоємця, на отримання належного їй спадкового майна, оскільки рішення про скасування вже призначеної довічної пенсії спадкодавиці ОСОБА_2 не приймалося, в той час як було лише вирішено призупинити виплату пенсії з 01.03.2016 року. Отже, в даному випадку, призначена довічна пенсія спадкодавиці мала обліковуватися в будь-якому разі, навіть за умови її не нарахування та не виплати (внаслідок призупинення). Враховуючи вищевикладене, вважаємо, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання виплатити недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, зокрема й наданою ГУ ПФУ інформацією щодо перерахунку нарахованих сум пенсійних виплат, належних померлій ОСОБА_2 , за період з 01.03.2016 року (дати призупинення пенсійних виплат) по дату її смерті, відтак заперечення викладені у відзиві не заслуговують на увагу, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки Позивач успадкувала належні спадкодавиці суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому остання мала право на їх виплату на момент своєї смерті.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.05.1966 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 09.12.1995 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 09.12.1995 року, після реєстрації шлюб Цуприк присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 15.06.2022 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, про що 15 червня 2022 року складено відповідний актовий запис № 158.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 січня 2023 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобалія Є.О., спадкоємцем ОСОБА_2 , 1941 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка ОСОБА_1 . Спадщина складається з недоотриманої пенсії у розмірі 87630,53 грн.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71317141 від 31.01.2023 слідує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобалія Є.О. було зареєстровано спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 69395741, номер у нотаріуса 8/2022, спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з відповіді від 17.08.2022 року №0500-1518-8/50358 Головне управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило приватного нотаріуса Кобалію Є.О., що сума недоотриманої пенсії померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 становить 8763,53 грн. у зв`язку зі смертю за період з 23.09.2021 по 29.02.2024 складає 89893,06 грн.

Згідно з відповіддю ГУ ПФУ в Донецькій області від 05.10.2022 №0500-1502-8/59894 наданої на адвокатський запит, повідомлено, що з 25.04.1996 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримувала пенсію за віком згідно ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003. Пенсійна справа взята на облік з 01.08.2014. Виплата пенсії здійснювалась з 01.08.2014 по 29.02.2016. Виплату пенсії призупинено з 01.03.2016 згідно зі ст.12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». За поновленням виплати пенсії ОСОБА_2 не зверталась. Нарахування пенсії з 01.03.2016 ОСОБА_2 не здійснювалась.

Згідно з відповіддю ГУ ПФУ в Донецькій області від 08.01.2025 наданої на адвокатський запит, повідомлено, що з 01.03.2016 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена на підставі ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706. Виплата пенсії проведена по 29.06.2016 року. ОСОБА_2 особисто до органів Пенсійного фонду України за поновленням виплати пенсії не зверталась. Пенсійна справа знята з обліку з 01.04.2022 року у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_2 . На запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобалія Е. Головним управління надано відповідь, що сума недоотриманої пенсії померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 становить 87630,53 грн., відповідно до ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003. ОСОБА_1 01.02.2023 року звернулась до Головного управління ПФУ в Донецькій області із заявою № 719 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю ОСОБА_2 . За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у розмірі 73993,43 грн. за період з 31.01.2020 року по 31.03.2022 року з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058 (за 3 роки до дня звернення). Суми пенсії ОСОБА_2 з моменту припинення її виплати з 01.03.2016 року не нараховувалися і не були включені в виплатні документи. Таким чином, сума недоотриманої пенсії облікована Головним управлінням та внесена до переліку отримувачів відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 станом на 01.01.2024. Відповідно до Порядку № 1165 пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили , проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до Порядку ОСОБА_1 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в розмірі: у жовтні 2024 року у сум 2361,00 грн.; у листопаді 2024 року у сумі 2361,00 грн.; у грудні 2024 року у сумі 2361,00 грн. в межах бюджетних призначень. Всього сплачено 7083,00 на картковий рахунок ОСОБА_1 . Залишок невиплачених коштів за період з 31.01.2020 по 31.03.2022 складає 66910,43 грн.

Згідно з відповіддю ГУ ПФУ в Донецькій області від 03.02.2025 №0500-0202-8/9181 наданої на адвокатський запит, повідомлено, що виплату пенсії ОСОБА_2 призупинено з 01.03.2016. За життя поновленням пенсіонерка не зверталася. Пенсія з 01.03.2016 не нараховувалася. На підставі запиту приватного нотарі Київського міського нотаріального округу Донецької області Кобалія Є.О. було поновлено нарахування пенсії померлої пенсіонерки та відповідь надано листом Головного управління ПФУ в Донецькій області від 17.08.2022, в якому зазначено, що сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 становить 87630,53 грн. До виплати недоотриману пенсію ОСОБА_2 розраховано на підставі заяви ОСОБА_1 від 01.02.2023 з урахуванням ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 за період з 31.01.2020 по 31.03.2022 в сумі 73993,43 грн.

Відповідно до відомостей наданими ГУ ПФУ в Донецькій області ОСОБА_7 за рішенням 61 від 01.02.2023 року перераховано пенсію за віком за період з 01.03.2016 по 01.04.2022 (ВПО не зареєстрована з 01.03.2016), а саме: 01.03.2016 30.04.2016 у сумі 1370,14 грн; 01.05.2016 30.11.2016 у сумі 1426,14 грн.; 01.12.2016-31.12.2016 у сумі 1543,14 грн.; 01.01.2017-30.04.2017 у сумі 1543,14 грн.; 01.05.2017-30.09.2017 у сумі 1608,14 грн.; 01.10.2017-30.112017 у сумі 1748,14 грн.; 01.12.2017-31.12.2017 у сумі 1748,14 грн.; 01.01.2018-30.06.2018 у сумі 1785,34 грн.; 01.07.2018-30.11.2018 у сумі 1785,34 грн.; 01.12.2018-31.12.2018 у сумі 1793,14 грн.; 01.01.2019-30.06.2019 у сумі 1965,34 грн.; 01.07.2019-30.11.2019 у сумі 2100,00 грн.; 01.12.2019-31.12.2019 у сумі 2100,00 грн.; 01.01.2020-30.04.2020 у сумі 2185,34 грн.; 01.05.2020-30.06.2020 у сумі 2200,00 грн.; 01.07.2020-31.08.2020 у сумі 2200,00 грн.; 01.09.2020-31.11.2020 у сумі 2296,14 грн.; 01.12.2020-31.12.2020 у сумі 2296,14 грн.; 01.01.2021-28.02.2021 у сумі 2696,14 грн.; 01.03.2021-30.06.2021 у сумі 2696,14 грн.; 01.07.2021-30.11.2021 у сумі 3196,14 грн.; 01.12.2021-31.03.2022 у сумі 3396,14 грн.; 01.04.2022-01.04.2022 у сумі 3466,14 грн. Окрім того, з наданих відомостей вбачається, що причина блокування виплати пенсії «переселенець не зареєстрований».

Відповідно до відомостей наданими ГУ ПФУ в Донецькій області ОСОБА_7 за рішенням 61 від 02.02.2023 року перераховано пенсію за віком за період з 01.10.2017 по 01.04.2022 (ВПО не зареєстрована з 01.03.2016), а саме: 01.10.2017-30.112017 у сумі 1866,54 грн.; 01.12.2017-31.12.2017 у сумі 1866,54 грн.; 01.01.2018-30.06.2018 у сумі 1866,54 грн.; 01.07.2018-30.11.2018 у сумі 1866,54 грн.; 01.12.2018-31.12.2018 у сумі 1875,54 грн.; 01.01.2019-30.06.2019 у сумі 2035,03 грн.; 01.07.2019-30.11.2019 у сумі 2037,57 грн.; 01.12.2019-31.12.2019 у сумі 2037,57 грн.; 01.01.2020-30.04.2020 у сумі 2257,57 грн.; 01.05.2020-30.06.2020 у сумі 2257,57 грн.; 01.07.2020-31.08.2020 у сумі 2257,57 грн.; 01.09.2020-30.11.2020 у сумі 2368,37 грн.; 01.12.2020-31.12.2020 у сумі 2368,37 грн.; 01.01.2021-28.02.2021 у сумі 2768,37 грн.; 01.03.2021-30.06.2021 у сумі 2768,37 грн.; 01.12.2021-31.03.2022 у сумі 3468,37 грн.; 01.04.2022-01.04.2022 у сумі 3538,37 грн. Окрім того, з наданих відомостей вбачається, що причина блокування виплати пенсії «переселенець не зареєстрований».

Відповідно до відомостей наданими ГУ ПФУ в Донецькій області ОСОБА_7 за рішенням 61 перераховано 02.02.2023 року пенсію за віком за період з 01.03.2019 по 01.04.2022 (ВПО не зареєстрована з 01.03.2016), а саме: 01.03.2019-31.03.2019 у сумі 2135,03 грн.; 01.04.2019-30.04.2019 у сумі 2135,03 грн.; 01.05.2019-30.06.2019 у сумі 2135,03 грн.; 01.07.2019-30.11.2019 у сумі 2145,60 грн.; 01.12.2019-31.12.2019 у сумі 2160,40 грн.; 01.01.2020-30.04.2020 у сумі 2283,23 грн.; 01.05.2020-30.06.2020 у сумі 2283,23 грн.; 01.07.2020-31.08.2020 у сумі 2298,03 грн.; 01.09.2020-30.11.2020 у сумі 2408,83 грн.; 01.12.2020-31.12.2020 у сумі 2419,70 грн.; 01.01.2021-28.02.2021 у сумі 2819,70 грн.; 01.03.2021-30.06.2021 у сумі 2819,70 грн.; 01.07.2021-30.11.2021 у сумі 3319,70 грн.; 01.12.2021-31.03.2022 у сумі 3519,70 грн.; 01.04.2022-01.04.2022 у сумі 3589,70 грн. Окрім того, з наданих відомостей вбачається, що причина блокування виплати пенсії «переселенець не зареєстрований».

Відповідно до відомостей наданими ГУ ПФУ в Донецькій області ОСОБА_7 за рішенням 61 перераховано 02.02.2023 року пенсію за віком за період з 30.01.2020 по 01.04.2022 (ВПО зареєстровано з 31.10.2020), а саме: 31.01.2020-30.04.2020 у сумі 2283,23 грн.; 01.05.2020-30.06.2020 у сумі 2283,23 грн.; 01.07.2020-31.08.2020 у сумі 2298,03 грн.; 01.09.2020-30.11.2020 у сумі 2408,83 грн.; 01.12.2020-31.12.2020 у сумі 2419,70 грн.; 01.01.2021-28.02.2021 у сумі 2819,70 грн.; 01.03.2021-30.06.2021 у сумі 2819,70 грн.; 01.07.2021-30.11.2021 у сумі 3319,70 грн.; 01.12.2021-31.03.2022 у сумі 3519,70 грн.; 01.04.2022-01.04.2022 у сумі 3589,70 грн.

Відповідно до відомостей наданими ГУ ПФУ в Донецькій області, ОСОБА_7 за рішенням 61 перераховано 02.02.2023 року пенсію за віком за період з 01.03.2021 по 01.04.2022 (ВПО зареєстровано з 31.10.2020), а саме: 01.03.2021-30.06.2021 у сумі 2820,23 грн.; 01.07.2021-30.11.2021 у сумі 3337,23 грн.; 01.12.2021-31.03.2022 у сумі 3553,23 грн.; 01.04.2022-01.04.2022 у сумі 3623,23 грн.

Відповідно до відомостей наданими ГУ ПФУ в Донецькій області ОСОБА_7 за рішенням 61 від 02.02.2023 року перераховано пенсію за віком за період з 01.03.2022 по 01.04.2022 (ВПО зареєстровано з 31.10.2020), а саме: 01.03.2022-31.03.2022 у сумі 3623,23 грн.; 01.04.2022-01.04.2022 у сумі 3623,23 грн.

Відповідно до відомостей наданими ГУ ПФУ в Донецькій області ОСОБА_7 за рішенням 61 перераховано 02.02.2023 року пенсію за віком за період з 01.05.2020 по 01.04.2022 (ВПО зареєстровано з 31.10.2020), а саме: 01.05.2020-30.06.2020 у сумі 2383,23 грн.; 01.07.2020-31.08.2020 у сумі 2383,23 грн.; 01.09.2020-30.11.2020 у сумі 2408,83 грн.; 01.12.2020-31.12.2020 у сумі 2420,23 грн.; 01.01.2021-28.02.2021 у сумі 2820,23 грн.; 01.03.2021-30.06.2021 у сумі 2820,23 грн.; 01.07.2021-30.11.2021 у сумі 3337,23 грн.; 01.12.2021-31.03.2022 у сумі 3553,23 грн.; 01.04.2022-01.04.2022 у сумі 3623,23 грн.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені підстави для припинення виплати пенсії. Таким підставами є : 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Проте, визначених даною статтею обставин, у судовому засіданні не встановлено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

Тому припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій відповідача спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Проте, у судовому засіданні не встановлено жодної обставини, яка б свідчила про наявність вини пенсіонера (спадкодавця ОСОБА_2 ) у неотриманні належної їй пенсії.

Отже, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті суми пенсії після смерті її матері, та тим самим протиправно зменшив склад спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 та на яку має право позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Як було встановлено у судовому засіданні, спадкоємцю ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 січня 2023 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобалія Є.О., належить спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії в сумі 87630,53 грн., яка належала померлій ОСОБА_2 .

Суд вважає дане Свідоцтва про право на спадщину за законом чинним, принаймні доказів, які спростовують висновок суду про це сторонами до суду надано не було.

Що ж до посилань відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, суд звертає увагу на такі обставини.

У силу абзацу другого пункту 1 названого Порядку, пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.

Пунктом 4 згаданого Порядку передбачено, що пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису.

Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів.

У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.

За результатами виконання бюджету Пенсійного фонду України за дев`ять місяців відповідного року зазначений в абзаці другому цього пункту розмір пенсійної виплати за минулий період може бути збільшений пропорційно залишку бюджетних призначень, але не може перевищувати належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.

Отже, Порядок 1165 визначає додаткові умови виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, що не передбачені Конституцією України та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України, до повноважень якого належить прийняття законів.

У свою чергу, Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Водночас, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Конституційне поняття Закон України, на відміну від поняття законодавство України, не підлягає розширеному тлумаченню. За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури парламентом та регулює найважливіші суспільні відносини. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін.

Таким чином, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Суд враховує, що Верховною Радою України не приймались зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з приводу особливостей виплати недоотриманої пенсії пенсіонерів, які є внутрішньо переміщеними особами.

Суд вважає необхідним звернути увагу на ту обставину, що у разі застосування Порядку 1165 виплата недоотриманої пенсії, належної спадкодавцеві, відбудеться щомісячними платежами у розмірі, що не перевищуватиме розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і лише у разі достатності відповідних бюджетних призначень, а фактично виплата не відбулася.

Отже, зазначеною постановою звужуються права на отримання неодержаних за життя пенсійних виплат спадкодавця як внутрішньо переміщеної особи у порівнянні з встановленим законом порядком отримання недоотриманої пенсії інших осіб. В силу статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012 непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Крім того, відповідно до частин першої другої статті 8 цього Закону розроблення проектів нормативно-правових актів здійснюється з обов`язковим урахуванням принципу недискримінації; з метою виявлення у проектах нормативно-правових актів норм, що містять ознаки дискримінації, проводиться антидискримінаційна експертиза проектів нормативно-правових актів; результати антидискримінаційної експертизи проектів нормативно-правових актів підлягають обов`язковому розгляду під час прийняття рішення щодо видання (прийняття) відповідного нормативно-правового акт; обов`язковій антидискримінаційній експертизі підлягають проекти законів України, актів Президента України, інших нормативно-правових актів, що розробляються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Як визначено статтею 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є одним з головних завдань цивільного судочинства.

Положенням ст. 10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Щокін проти України від 14.10.2010 зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача про виплату позивачу недоотриманих сум пенсії згідно Порядку 1165, адже наведене свідчить про невиконання державою взятих на себе позитивних зобов`язань.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачем не оспорюється наявність недоотриманої пенсії спадкодавця ОСОБА_2 у сумі 87630,53 грн., на яку видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 січня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобалія Є.О.

Однак, відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед спадкодавцем з огляду на вимоги ст. 46 вищезазначеного Закону № 1058, відомостей про спірну заборгованість нотаріусу за період з 01.03.2016 по 31.01.2020 для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не надав, тобто вказані обставини у їх сукупності унеможливлюють виконання нотаріусом своїх повноважень щодо видачі такого свідоцтва на всю суму спадщини.

Оскільки відповідач не надав ані нотаріусу, ані суду відомості щодо розміру недоотриманої пенсії за весь період її невиплати спадкодавцеві за життя з 01.03.2016 по 31.01.2020, тому додаткове звернення позивача до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом як обов`язкова передумова для звернення до суду не вимагається.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З огляду на викладене, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 за період з 01 березня 2016 року по 31 січня 2020 року, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсійні виплати ОСОБА_2 у період часу з 01 березня 2016 року по 31 січня 2020 року, на які вона мала право за життя, але не отримувала через не нарахування цих пенсійних виплат Пенсійним фондом, тому позивач як спадкоємець має право на всю суму недоотриманої пенсіонером пенсії, оскільки суми недоотриманої за життя пенсіонером пенсії входить до складу спадщини.

У зв`язку з наведеним, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до судом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218,1227, 1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на недоотриману пенсію за період з 01.03.2016 року по 31.01.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, недоотриману пенсію ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.03.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко