РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 рокуСправа № 495/8945/24
Номер провадження 2/495/4412/2024

Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства, стягнення аліментів,

встановив:

датою ухвалення судового рішення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).

25.09.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесення відповідних змін до актового запису, стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше мінімально гарантованого розміру із дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та відповідача народилась дитина - донька ОСОБА_3 . Сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі. Біологічним батьком дитини є відповідач ОСОБА_2 , проте оформити свідоцтво про народження дитини, та визнати батьківства шляхом звернення до органів РАЦС із сумісною заявою не виявилось можливим, оскільки відповідач проходить військову службу в лавах ЗСУ, яка дислокується у населеному пункті Одеської області.

Після народження дитина проживає із матір`ю, перебуває на її повному утриманні та забезпеченні; матір дбає про доньку, облаштовує її побут. Відповідач не бере участі в утриманні дитини, що негативно впливає на її матеріальне забезпечення. Обов`язок утримувати спільну дитину є рівною мірою як обов`язком матері так й батька.

Із наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

1.2. Відповідач ОСОБА_2 08.05.2025 подав до суду заяву про визнання позову.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою від 02.12.2024 відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із викликом сторін; у справі призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 30.01.2025 у справі призначено судово-генетичну експертизу.

Ухвалою від 09.04.2025 провадження у справі поновлено, призначено підготовче засіданні на 08.05.2025.

Відповідно до ст. 200 ЦПК, з урахуванням ст. 206 ЦПК, відповідач може на визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, а суд, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження може ухвалити рішення про задоволення позову.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

У судове засідання 08.05.2025 учасники справи не прибули.

Представник позивача в прохальній частині позову просив розгляд справи здійснювати без його участі та участі позивача.

Відповідач подав до суду заяву 08.05.2025 про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

4. Фактичні обставини справи.

ОСОБА_3 народжена ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У свідоцтві про народження батьками дитини визначені ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.09.2024, виданого Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); актовий запис про народження № 307 від 06.09.2024).

Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою) (копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 4 від 06.09.2024).

Згідно із висновком експерта № 196 від 28.03.2025 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ймовірністю 99,9999999 %; таким чином, батьківство практично доведене.

Позивач ОСОБА_1 , дитина ОСОБА_3 зареєстровані та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 (копія паспорта громадянина України НОМЕР_2 від 19.03.2014, копія витягу з реєстру територіальної громади від 18.09.2024).

5. Норми права, які застосував суд та висновки суду.

5.1 Згідно із ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно із ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно із статтею 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК).

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частина перша статті 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України).

Частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

За результатами дослідження достатніх, допустимих, достовірних, належних доказів у справі, якими підтверджено обставини батьківства відповідача, суд дійшов висновку про наявність в останнього обов`язку сплачувати аліменти; встановлені обставини вказують на необхідність задоволення позовних вимог.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги, було задоволено у повному обсязі тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись статтями 3-13, 141, 76-83, 89, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства, стягнення аліментів задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Зобов`язати Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису № 307 від 06 вересня 2024 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вказавши батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України; змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням вказаних змін.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.)

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.05.2025.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вулиця Грецька, 24, місто Білгород-Дністровський, Одеська область.

Суддя Ю.Ф. Волкова