К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року місто Київ

справа № 757/34841/24-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/9562/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Приходька Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", подану представником Штрондою Андрієм Михайловичем, на рішення Печерського районного суду міста Києва у складі судді Матійчук Г.О. від 12 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінілон", про захист прав споживачів та стягнення коштів та штрафних санкцій,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк", Банк) про стягнення трьох відсотків річних внаслідок не виконання грошового зобов`язання.

Позов мотивовано тим, що рішенням Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/11233820-ц стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти за вкладами по чотирьох договорах, а саме за договором №SAMDN3093 (за період з 16 травня 2019 року по 4 серпня 2020 року; за договором №SAMDNWFD500 (за період з 16 травня 2019 року по 4 серпня 2020 року); №SAMDNWFD400 (за період з 16 травня 2019 року по 4 серпня 2020 року) та за договором №SAMDNWFD900 (за період з 16 травня 2019 року по 1 липня 2020 року).

Вказував, що присуджені йому судовим рішенням грошові кошти були зараховані на його рахунок лише 16 травня 2024 року, що відповідно є датою виконання Банком грошового зобов'язання з повернення вкладу.

Посилаючись на приписи частини 2 статті 625 ЦК України, ОСОБА_1 просив стягнути з АТ КБ "Приватбанк" : три проценти річних в розмірі 1 134,25 доларів США за порушення виконання грошового зобов`язання за договором №SAMDN3093, за період з 5 серпня 2020 року по 15 травня 2024 року; три проценти річних в розмірі 1 134,25 доларів США за порушення виконання грошового зобов`язання за договором №SAMDNWFD500, за період з 5 серпня 2020 року по 15 травня 2024 року; три проценти річних в розмірі 1 134,25 доларів США за порушення виконання грошового зобов`язання за договором №SAMDNWFD400, за період з 5 серпня 2020 року по 15 травня 2024 року; три проценти річних в розмірі 581,10 доларів США за порушення виконання грошового зобов`язання за договором №SAMDNWFD900, за період з 2 липня 2020 року по 15 травня 2024 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 три проценти річних за порушенням відповідачем виконання грошового зобов`язання: за договором №SAMDN3093 за період з 3 серпня 2021 року по 8 травня 2024 року у розмірі 894,24 доларів США; за договором №SAMDNWFD500 за період з 3 серпня 2021 року по 8 травня 2024 року у розмірі 894,24 доларів США; за договором №SAMDNWFD400 за період з 3 серпня 2021 року по 8 травня 2024 року у розмірі 894,24 доларів США; за договором №SAMDNWFD900 за період з 3 серпня 2021 року по 8 травня 2024 року у розмірі 447,125 доларів США. Стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 287 грн 30 коп.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач прострочив повернення вкладу, у зв`язку з чим частково задовольнив позов. Визначаючи період для нарахування трьох процентів річних, суд врахував дату звернення з позовом - 3 серпня 2024 року, та дату перерахування коштів на депозит виконавчої служби - 8 травня 2024 року, і стягнув кошти за період з 3 серпня 2021 року по 8 травня 2024 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник АТ КБ "Приватбанк" - Штронда А. М., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Належним відповідачем у справі є ТОВ "ФК "Фінілон", з яким АТ КБ "Приватбанк" 17 листопада 2014 року уклав договір про переведення боргу за зобов`язаннями Банку щодо виплати коштів, на підставі яких виникли спірні правовідносини. Договір про переведення боргу є дійсним, що

підтверджується постановами Верховного Суду від 27 квітня 2022 року у справі № 321/1260/19, від 1 червня 2022 року у справі № 904/1721/20.

Оскільки АТ КБ "Приватбанк" з 17 листопада 2014 року не є боржником за договорами, то й відсутні підстави для нарахування та стягнення з Банку трьох процентів річних на підставі статті 625 ЦК України. Крім того, на період воєнного стану норма частини 2 статті 625 ЦК України не застосовується.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що суд правильно встановив обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позову.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

14 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та АТ КБ "Приватбанк" було укладено депозитний договір №SAMDN3093. Сума вкладу 10 000 доларів США.

23 січня 2014 року між ОСОБА_1 та АТ КБ "Приватбанк" було укладено два депозитні договори №SAMDNWFD500 та №SAMDNWFD400, за кожним із яких сума вкладу склала 10 000 доларів США.

19 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та АТ КБ "Приватбанк" було укладено депозитний договір №SAMDNWFD900. Сума вкладу 5 000 доларів США.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року у справі № 757/11233/20-ц стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 : за договором № SAMDN3093 10 000 доларів США суми вкладу; 8 586,08 доларів США - відсотки за період з 7 липня 2014 року по 4 серпня 2020 року; 602,55 доларів США - 3 % річних за період з 16 травня 2019 року по 4 серпня 2020 року; 300 000 грн пені на підставі частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів"; за договором № SAMDNWFD500 10 000 доларів США суми вкладу; 8 068,45 доларів США - відсотки за період з 7 липня 2014 року по 4 серпня 2020 року; 589,13 доларів США - 3 % річних за період з 16 травня 2019 року по 4 серпня 2020 року; 200 000 грн. пені на підставі частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів"; за договором №SAMDNWFD400 10 000 доларів США суми вкладу; 8 068,45 доларів США - відсотки за період з 7 липня 2014 року по 4 серпня 2020 року; 589,13 доларів США - 3 % річних за період з 16 травня 2019 року по 4 серпня 2020 року; 200 000 грн пені на підставі частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів"; за договором №SAMDNWFD90 5 000,00 доларів США суми вкладу; 2 600,60 доларів США - відсотки за період з 7 липня 2014 року по 4 серпня 2020 року; 256,58 доларів США - 3% річних за період з 16 травня 2019 року по 1 липня 2020 року; 90 000 грн пені на підставі

частини 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів"; 24 156,34 доларів США - залишок коштів за картковим рахунком № НОМЕР_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2023 року, рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року змінено в частині визначення розміру відсотків.

8 травня 2024 року АТ КБ "Приватбанк" в порядку примусового виконання рішення суду перерахувало на депозитний рахунок виконавчої служби, що підтверджується відповідною квитанцією. 16 травня 2024 року вказані кошти зараховані на рахунок ОСОБА_1 .

Згідно наданого позивачем розрахунку, період прострочення виконання грошового зобов`язання становить: за договором №SAMDN3093 - з 5 серпня 2021 року по 15 травня 2024 року в сумі 1 134,25 доларів США (10 000 дол. США х 3 %/365 х 1 380 днів); за договором №SAMDNWFD500 - з 5 серпня 2021 року по 15 травня 2024 року в сумі 1 134,25 доларів США (10 000 дол. США х 3 % /365 х 1 380 днів); за договором №SAMDNWFDU00 - з 5 серпня 2021 року по 15 травня 2024 року в сумі 1 134,25 доларів США (10 000 дол. США х 3 %/365 х 1 380 днів); за договором № SAMDNWFD900 - з 2 липня 2020 року по 15 травня 2024 року в сумі 581,10 доларів США (5 000 дол. США х 3 % / 365 х 1 414 днів).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правовими наслідками порушення зобов`язання за положенням статті 611 ЦК України є серед іншого відшкодування збитків.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Встановивши, що відповідач прострочив виконання зобов`язання з повернення депозитних вкладів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з нього трьох процентів річних на підставі частини 2 статті 625 ЦК України до дня зарахування коштів на рахунок виконавчої служби.

Апеляційна скарга відповідача не містить доводів щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини у даній справі, або неповного з`ясування обставин справи.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що як на підставу скасування рішення суду відповідач посилався лише на те, що АТ КБ "Приватбанк" є неналежним відповідачем у справі, що для суду є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Дійсно, в апеляційній скарзі АТ КБ "Приватбанк" посилається на те, що між ним та ТОВ "ФК "Фінілон" 17 листопада 2014 року укладено договір про переведення боргу, за умовами якого останнє є боржником за договорами, які фактично є предметом спору у даній справі, та повинно відповідати за даним позовом.

Однак, такі доводи є безпідставними, оскільки позивач, як кредитор за договорами банківського вкладу, не надавав своєї згоди на заміну боржника АТ КБ "Приватбанк" у зобов`язанні за договорами банківського вкладу на іншу особу ТОВ "ФК "Фінілон".

Статтею 520 ЦК України чітко встановлено, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Верховний Суд в постанові від 27 квітня 2022 року в справі № 321/1260/19, на яку до того ж посилається скаржник в апеляційній скарзі, зазначив, що відсутність згоди кредитора на переведення боргу не зумовлює нікчемності договору про переведення боргу між новим та первісним боржниками. Відсутність згоди кредитора на переведення боргу свідчить, що договір про переведення боргу між новим та первісним боржниками не породив правових наслідків для кредитора, тобто не відбулося переведення боргу.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що на період воєнного стану норма частини 2 статті 625 ЦК України не застосовується до спірних правовідносин є безпідставними, оскільки у пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України законодавець встановив відповідне обмеження виключно щодо прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання за договором кредиту (позики), що є відмінним від даної справи.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини справи, дав

належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", подану представником Штрондою Андрієм Михайловичем, залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняттята касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: