ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8000/25
провадження № 2/753/7003/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Осіпенко Л.М., розглянувши питання про відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недостовірною інформацію та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію,-

ВСТАНОВИВ:

21.04.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій, крім позовних вимог, зроблено заяву про вжиття заходів забезпечення позову, а саме позивач просив: 1) визнати недостовірно і такою, що порушує його особисті немайнові права та підлягає спростуванню інформацію, поширену відповідачкою в пості в чаті будинку; 2) стягнути з відповідачки моральну шкоду у розмірі 400 000,00 грн.; 3) присудити відповідачці 200 годин громадських робіт у відділенні травматології (лікування військовослужбовців Сил оборони України, які втратили кінцівки) або морзі Київського центрального військового клінічного шпиталю Міністерства оборони України, або в іншому військовому шпиталі на зоні прямого бойового зіткнення жовтої або зеленої зони, в якості санітара; 4)ввести заборону відповідачці на виїзд за кордон до повного розгляду судової справи, для чого вилучити у відповідачки закордонний паспорт та ввести відповідні рішення в державні реєстри; 5) накласти арешт на усе нерухоме майно, фінансові активи, включаючи рахунки в банках відповідачки.

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва Осіпенко Л.М. від 29.04.2025 року позовну заяву повернуто в частині заяви про вжиття заходів забезпечення позову та залишено без руху в частині позовних вимог у зв`язку з недоліками позовної заяви щодо її змісту, а позивачу запропоновано протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, подавши виправлену позовну заяву.

09.05.2025 року та 12.05.2025 року, тобто у визначений судом строк, позивачем подано уточнену позову заяву, у якій лише частково усунуто недоліки позовної заяви.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд вказав на те, що у позовній заяві відсутні посилання на процесуальні застереження, передбачені частиною третьою статті 175 ЦПК України, а також на те, що: 1) позовна вимога про визнання інформації недостовірною та її спростування неконкретизована, оскільки в прохальній частині позовної заяви не вказано зміст інформації, яку позивач вважає недостовірною, а також не вказаний спосіб її спростування; 2) у позовній заяві не наведено обґрунтованого розрахунку суми на відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 000,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки.

В уточненій позовній заяві позивачем виправлено недолік щодо зазначення процесуальних застережень, передбачених частиною третьою статті 175 ЦПК України.

Разом з тим позивачем не виправлено інші недоліки, на які вказано судом.

В уточненій позовній заяві позивачем заявлено наступні позовні вимоги до відповідачки: 1) визнати інформацію недостовірною і такою, що порушує його особисті немайнові права; 2) стягнути з відповідачки за завдану моральну шкоду від 1,00 грн. до 400 000,00 грн., або від 1,00 грн. до 100 000,00 грн.; 3) на розсуд суду присудити відповідачці 200 годин громадських робіт в якості санітара у відділенні травматології (лікування військовослужбовців Сил оборони України, які втратили кінцівки), або у морзі Київського центрального військового клінічного шпиталю Міністерства оборони України, або в іншому військовому шпиталі на зоні прямого бойового зіткнення жовтої або зеленої зони.

Крім того, у позовній заяві позивачем повторно заявлено клопотання про забезпечення позову у наступні способи: 1) ввести заборону відповідачці на виїзд за кордон до повного розгляду судової справи з вилученням закордонного паспорту та внесенням відповідних рішення в державні реєстри; 2) накласти арешт на усе нерухоме майно, фінансові активи, у тому числі рахунки відповідачки у банках.

Також у позовній заяві заявлено клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору з огляду на те, що він є особою другої групи з інвалідністю, отриманою внаслідок війни, пов`язаною із захистом Батьківщини.

Дотримання вимог процесуального закону є процесуальним обов`язком кожної особи, яка звертається до суду.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України, яким встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

За змістом статей 174, 178, 182, 183, 193, 194 ЦПК України позовна заява є заявою по суті справи, а клопотання про забезпечення позову та звільнення від сплати судового збору є заявами з процесуальних питань, які є самостійними процесуальними документами та подаються у письмовій формі з додержанням визначених законом вимог щодо їх змісту.

Отже, об`єднання в одному процесуальному документі одночасно позовної заяви та заяв з процесуальних питань не відповідає приписам процесуальних норм. Проте зазначена обставина не є підставою для відмови у розгляді заявлених клопотань та вирішення питання щодо відкриття провадження у справі з огляду на те, що надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви є порушенням права на справедливий судовий захист.

Щодо заявлених клопотань, суд зауважує наступне.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає процесуальному вирішенню судом, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору Законом України «Про судовий збір», а саме: у пункті 9 частини першої статті 5 Закону вказано, що від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Право позивача на вказану пільгу підтверджено посвідченням, доданим до позовної заяви.

Заява в частині клопотання про забезпечення позову підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Частина 10 статті 153 ЦПК України імперативно визначає, що суд повертає заяву про забезпечення позову, якщо вона не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.

У частині першій статті 151 ЦПК України зазначено, що заява про забезпечення позову повинна містити, не тільки захід забезпечення позову, яку просить застосувати позивач, але й обґрунтування у необхідності такого забезпечення. Проте у позовній заяві таке обґрунтування відсутнє.

Щодо прийнятності позовної заяви, суд зауважує наступне.

Позовна вимога про присудження відповідачці 200 годин громадських робіт не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.

Громадські роботи - це вид кримінального покарання, передбачений статтями 51, 56 Кримінального кодексу України, який застосовується до особи за вчинення злочину. Також громадські роботи - це вид адміністративного стягнення, передбачений статтями 24, 30-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який застосовується до особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто присудження громадських робіт можливе лише у кримінальному або адміністративному судочинстві.

Пункт 1 частини 1 статті 186 ЦПК України імперативно визначає, що суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Щодо позовних вимоги про визнання інформації недостовірною і такою, що порушує особисті немайнові права позивача, а також стягнення моральної шкоди, то в зазначеній частині, позовна заява не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України.

Відповідно до приписів частини 1 статті, пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування та визначає зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів. Іншими словами зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову (таке тлумачення надано Великою Палатою Верховного Суду у пунктах 36, 37 постанови від 22.02.2024 у справі № 990/150/23).

Нечітке визначення позовних вимог унеможливлює розгляд справи судом з огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу, закріплений у статті 13 ЦПК України.

Принцип диспозитивності означає, що формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача, а на суд покладається обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження (таке тлумачення надано Верховним Судом постанові від 02.06.2022 у справі № 602/1455/20).

Залишаючи позовну заяву без руху, суд вказав позивачу на те, що позовні вимоги повинні конкретизовані, проте позивач в уточненій позовній заяві знову нечітко сформулював позовні вимоги, а саме: не вказав яку конкретно інформацію (у яких висловах та реченнях) він просить визнати недостовірною, а також не вказав конкретний розмір моральної шкоди, який він просить стягнути з відповідачки.

У зв`язку з цим позовна заява в зазначеній частині позовних вимог підлягає поверненню позивачу на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України, відповідно до якої суд повертає позовну заяву, якщо позивач у встановлений строк не усуне її недоліки.

Керуючись частиною третьою статті 185, статтями 260, 261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації в частині позовної вимоги про присудження ОСОБА_2 200 годин громадських робіт.

Повернути ОСОБА_1 позовну заяву в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.М. Осіпенко