Справа № 199/1297/25
(2/199/2272/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

09.05.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Попружко Д.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що 21.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №3742607, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн..

29.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір №29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за договором про споживчий кредит №3742607 від 21.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ..

У подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі і за договором про споживчий кредит №3742607 від 21.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ..

Однак відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушила взяті на себе зобов`язання та не повернула у повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконала усі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем після спливу строку, встановленого в договорі.

У зв`язку із зазначеними порушеннями, відповідач станом на 02.01.2025 року має заборгованість за кредитним договором №3742607 від 21.08.2021 року, яка становить 135300,00 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту 15000,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 117450,00 грн.; заборгованості за комісіями 2850,00 грн..

Однак, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором №3742607 від 21.08.2021 року у розмірі 70050,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 15000,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 52200,00 грн.; заборгованості за комісіями 2850,00 грн..

Також, 21.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №102510195, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 14400,00 грн..

30.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір №30-11-65, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за договором про споживчий кредит №102510195 від 21.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ..

У подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у тому числі і за договором про споживчий кредит №102510195 від 21.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ..

Однак відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушила взяті на себе зобов`язання та не повернула у повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконала усі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем після спливу строку, встановленого в договорі.

У зв`язку із зазначеними порушеннями, відповідач станом на 02.01.2025 року має заборгованість за кредитним договором №102510195 від 21.08.2021 року, яка становить 1127728,00 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту 14400,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 110592,00 грн.; заборгованості за комісіями 2736,00 грн..

Однак, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором №102510195 від 21.08.2021 року у розмірі 88848,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 14400,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 71712,00 грн.; заборгованості за комісіями 2736,00 грн..

Крім цього, 22.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №3011463, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000,00 грн..

29.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір №30-11-65, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфа» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за договором про споживчий кредит №3011463 від 22.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 ..

У подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі і за договором про споживчий кредит №3011463 від 22.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 ..

Однак відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушила взяті на себе зобов`язання та не повернула у повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконала усі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем після спливу строку, встановленого в договорі.

У зв`язку із зазначеними порушеннями, відповідач станом на 02.01.2025 року має заборгованість за кредитним договором №3011463 від 22.08.2021 року, яка становить 42504,60 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту 3000,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 39504,60 грн..

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 гривень, та витрати на правничу допомогу у сумі 25000,00 гривень.

Ухвалою суду від 04.02.2025 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі.

Позивачеві надіслано ухвалу про відкриття провадження по справі, іншим учасникам справи надіслано копії позовної заяви та додані до неї документи.

Відповідачу визначено строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачеві роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів із дня отримання відзиву відповідача на позов.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи які беруть участь у справі, не викликались.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №3742607, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 15000,00 грн..

29.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір №29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за договором про споживчий кредит №3742607 від 21.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ..

У подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі і за договором про споживчий кредит №3742607 від 21.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ..

Однак відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушила взяті на себе зобов`язання та не повернула у повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконала усі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем після спливу строку, встановленого в договорі.

У зв`язку із зазначеними порушеннями, відповідач станом на 02.01.2025 року має заборгованість за кредитним договором №3742607 від 21.08.2021 року, яка становить 135300,00 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту 15000,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 117450,00 грн.; заборгованості за комісіями 2850,00 грн..

Однак, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором №3742607 від 21.08.2021 року у розмірі 70050,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 15000,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 52200,00 грн.; заборгованості за комісіями 2850,00 грн..

Також, 21.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №102510195, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 14400,00 грн..

30.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір №30-11-65, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за договором про споживчий кредит №102510195 від 21.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ..

У подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у тому числі і за договором про споживчий кредит №102510195 від 21.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 ..

Однак відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушила взяті на себе зобов`язання та не повернула у повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконала усі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем після спливу строку, встановленого в договорі.

У зв`язку із зазначеними порушеннями, відповідач станом на 02.01.2025 року має заборгованість за кредитним договором №102510195 від 21.08.2021 року, яка становить 1127728,00 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту 14400,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 110592,00 грн.; заборгованості за комісіями 2736,00 грн..

Однак, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором №102510195 від 21.08.2021 року у розмірі 88848,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 14400,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 71712,00 грн.; заборгованості за комісіями 2736,00 грн..

Крім цього, 22.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №3011463, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000,00 грн..

29.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір №30-11-65, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфа» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі і за договором про споживчий кредит №3011463 від 22.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 ..

У подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі і за договором про споживчий кредит №3011463 від 22.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 ..

Однак відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушила взяті на себе зобов`язання та не повернула у повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконала усі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем після спливу строку, встановленого в договорі.

У зв`язку із зазначеними порушеннями, відповідач станом на 02.01.2025 року має заборгованість за кредитним договором №3011463 від 22.08.2021 року, яка становить 42504,60 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту 3000,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 39504,60 грн..

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 гривень, та витрати на правничу допомогу у сумі 25000,00 гривень.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1ст. 509 ЦК України).

У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частиною 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч. 8ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Разом з тим, як вбачається із кредитних договорів, сторони обумовили строк кредиту: за кредитним договором №3742607 від 21.08.2021 року 24 днів; за кредитним договором №102510195 від 21.08.2021 року 19 днів; за кредитним договором №3011463 від 22.08.2021 року 18 днів.

Таким чином, у договорі сторони обумовили строк повернення кредиту, а можливість нараховувати проценти за межами строку кредитування визначена у розділі, що регулює питання відповідальності сторін, тобто як санкція за неналежне виконання зобов`язань.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Велика Палата Верховного Суду у своєму правовому висновку, викладеному у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у зв`язку з чим висновок про наявність підстав для стягнення заборгованості за процентами поза строком кредитування є помилковим.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Відповідно до статей 11,18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №352/1950/15-ц (провадження №61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу.

Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитних договорів умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації.

Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначена сума кредиту та проценти за користування кредитом, є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.

А тому справедливим буде стягнення з відповідача розміру відсотків, сума яких дорівнює вартості кредиту.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу неповернуті, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за:

-кредитним договором №3742607 від 21.08.2021 року у розмірі 32850,00 грн., яка складається із: 15000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15000,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 2850,00 грн. - заборгованості за комісіями;

-договором позики №102510195 від 21.08.2021 року у розмірі 31536,00 грн., яка складається із: 14400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14400,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 2736,00 грн. - заборгованості за комісіями;

-договором позики №3011463 від 22.08.2021 року у розмірі 6000,00 грн., яка складається із: 3000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3000,00 грн. заборгованість за нарахованими процентам.

У решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Згідно з положеннями ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141).

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.

Представник позивача просив суд стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн., та у якості доказів які б підтверджували вищезазначені витрати по справі надав суду: копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року; заявку на надання юридичної допомоги №505 від 02.12.2024 року; витяг з акту №4 від 27.12.2024 року на суму 25000,00 грн..

Однак, як встановлено судом, позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати коштів на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, або платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» у частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн. задоволенню не підлягають.

Також, відповідно дост.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 846,58 грн..

Керуючись 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 207, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», , заборгованість за кредитним договором №3742607 від 21.08.2021 року у розмірі 32850 (тридцять дві тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15000,00 грн.; заборгованості за процентами у розмірі 15000,00 грн.; заборгованості за комісіями у розмірі 2850,00 грн..

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», , заборгованість за кредитним договором №102510195 від 21.08.2021 року у розмірі 31536 (тридцять одну тисячі п`ятсот тридцять шість) гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14400,00 грн.; заборгованості за процентами у розмірі 14400,00 грн.; заборгованості за комісіями у розмірі 2736,00 грн..

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», , заборгованість за кредитним договором №3011463 від 22.08.2021 року у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6000,00 грн.; заборгованості за процентами у розмірі 6000,00 грн..

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», , 846 (вісімсот сорок шість) гривень 58 копійок витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», , юридична адреса: 01133, м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, оф.306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г.Якименко