Справа № 461/1759/25
Провадження № 2/461/1228/25
У Х В А Л А

16.05.2025 суддя Галицького районного суду м. Львова, перевіривши матеріали справи позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонаті» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 8/127; ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа: Акціонерне товариство «Ідея Банк» (адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ), про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У провадженні судді Галицького районного суду м. Львова Павлюк О. В. перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою від 03.04.2025 суд відкрив провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику сторін, встановивши сторонам строк для подання заяв по суті справи.

14.05.2025 до суду від представника Відповідачки адвоката Луньо Б. М. надійшло клопотання, у якому останній просить витребувати у ТОВ «Сонаті» детальний розрахунок суми заборгованості, яка виникла за період часу з дати укладення кредитного договору по дату подання позову окремо за тілом кредиту, за відсотками, неустойкою, комісією, винагородами, штрафами; інформацію у вигляді таблиці про те, у зарахування яких зобов`язань (тіло кредиту, відсотки, пеня, тощо) розподілялися грошові кошти, сплачені по кредитному договору зі зазначенням по кожному дню, місяцю, року нарахування позичальнику по кредитному договору тіла кредиту, відсотків, пені тощо та розподіл сплачених грошових сум по вказаному кредитному договору по кожному дню, місяцю, році, між тілом кредиту, відсотками, пенею тощо; розрахунок у формі таблиці щодо порядку утворення заборгованості за кредитом, повернення кредиту щомісячно з моменту укладення кредитного договору по дату подання вимоги зі зазначенням конкретних сум та дат здійснення платежів, а також наявної заборгованості по тілу кредиту; розрахунок у формі таблиці щодо порядку нарахування відсотків, пені, штрафу тощо, за кожен місяць зі зазначенням конкретних сум та дат здійснення платежів, а також наявної заборгованості; копії платіжних доручень щодо погашення кредиту позичальником; виписки про рух коштів по Кредитному рахунку ОСОБА_2 зі розшифровкою здійснених по ньому операцій; копію направленого Повідомлення АТ «Ідея Банк в адресу ОСОБА_2 про відступлення права вимоги по Кредитному договору, про передачу її персональних даних Фактору, а також інформацію про Фактора та обов`язок погасити борг та докази направлення такого повідомлення в адресу боржника.

Окрім цього, просить встановити Відповідачці новий строк для подання відзиву на позовну заяву, оскільки через відсутність вищевказаної інформації стосовно спірного Кредитного договору, Відповідачка не в змозі надати відзив у визначений судом строк.

Також просить проводити розгляд справи за участю сторін.

Щодо клопотання представника Відповідачки про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву суд зазначає таке.

Так, Ухвалою від 03.04.2025 суд відкрив провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику сторін. Відповідачу встановлений п`ятнадцятиденний строк із дня вручення даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Відомості щодо отримання копії узвали про відкриття провадження Відповідачкою у матеріалах справи відсутні. Однак, 30 квітня 2025 року, представник Відповідачки адвокат Луньо Б. М. скерував до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, з якими ознайомився 07.05.2025, про що свідчить його особистий підпис на заяві.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині першій статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

У частині 7 статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно зі статтею 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У даному випадку у системному зв`язку з наведеними вище приписами застосуванню підлягають також норми статті 126 ЦПК України, за якими право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, право на подання відзиву на позовну заяву може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для його подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

За приписами статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Питання щодо поновлення/продовження процесуального строку безпосередньо пов`язана з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання.

При цьому, як зазначив Верховний Суду у своїй постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

При цьому, суд зважає на важливість подання кожною стороною процесу письмових заяв та доказів по суті справи, оскільки саме на підставі таких заяв та поданих доказів буде розглядатися справа по суті.

Виходячи з наведеного, враховуючи пояснення представника Відповідачки в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку для подання відзиву, зважаючи на строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого судом для подання відповідачем відзиву, та який не є надмірним, суд вважає поважними причини пропуску відповідачем процесуального строку для подання відзиву та з метою дотримання завдань та основних завдань цивільного судочинства, зокрема змагальності та диспозитивної, а отже вважає можливим продовжити відповідачу процесуальний строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Оскільки суд вирішив поновити Відповідачці строк на подання відзиву, то клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін є таким, яке подане у строк для подання відзиву, а тому таке слід задовольнити.

Щодо клопотання представника Відповідача про витребування доказів у справі, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За п. 4 ч. 5 ст. 13 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане у строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 3 ст. 84 ЦПК України, у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Враховуючи предмет спору, заявлені вимоги і наявні у матеріалах справи докази, суд, керуючись принципом всебічного та повного дослідження обставин справи, а також засадами змагальності та диспозитивності, вважає, за необхідне задовольнити клопотання.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись ст. ст.84, 127, 178, 279 ЦПК України, суддя -

у х в а л и л а :

1. Клопотання задовольнити.

2. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подання відзиву по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонаті» до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство «Ідея Банк», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

3. Призначити розгляд цієї справи у судовому засіданні з повідомленням/викликом сторін на 02 червня 2025 року о 14:00 год за адресою: м. Львів, вул. Чоловського, 2, каб. № 2.

4. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонаті» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 8/127; ) детальний розрахунок суми заборгованості, яка виникла за період часу з дати укладення кредитного договору № Z06.00206.003958910 від 21.05.2018 по дату подання позову окремо за тілом кредиту, за відсотками, неустойкою, комісією, винагородами, штрафами; інформацію у вигляді таблиці про те, у зарахування яких зобов`язань (тіло кредиту, відсотки, пеня, тощо) розподілялися грошові кошти, сплачені по кредитному договору зі зазначенням по кожному дню, місяцю, року нарахування позичальнику по кредитному договору № Z06.00206.003958910 від 21.05.2018 тіла кредиту, відсотків, пені тощо та розподіл сплачених грошових сум по вказаному кредитному договору по кожному дню, місяцю, році, між тілом кредиту, відсотками, пенею тощо; розрахунок у формі таблиці щодо порядку утворення заборгованості за кредитом, повернення кредиту щомісячно з моменту укладення кредитного договору № Z06.00206.003958910 від 21.05.2018 по дату подання вимоги зі зазначенням конкретних сум та дат здійснення платежів, а також наявної заборгованості по тілу кредиту; розрахунок у формі таблиці щодо порядку нарахування відсотків, пені, штрафу тощо, за кожен місяць зі зазначенням конкретних сум та дат здійснення платежів, а також наявної заборгованості; копії платіжних доручень щодо погашення кредиту позичальником; виписки про рух коштів по Кредитному рахунку ОСОБА_2 зі розшифровкою здійснених по ньому операцій; копію направленого Повідомлення АТ «Ідея Банк в адресу ОСОБА_2 про відступлення права вимоги по Кредитному договору № Z06.00206.003958910 від 21.05.2018, про передачу її персональних даних Фактору, а також інформацію про Фактора та обов`язок погасити борг та докази направлення такого повідомлення в адресу боржника.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, настають наслідки, передбачені ч. ч. 8-10 ст. 84 ЦПК України.

У разі невиконання вимоги суду про представлення доказів по справі винні особи несуть відповідальність встановлену законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ольга ПАВЛЮК