УХВАЛА

12 травня 2025 року

м. Київ

справа № 308/12253/18

провадження № 61-3320ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури на постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 січня 2025 року у справі за позовом керівника Ужгородської окружної прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення та витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у жовтні 2018 року керівник Ужгородської окружної прокуратури звернувся з позовом до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення щодо відведення земельної ділянки та витребування її на користь територіальної громади міста Ужгорода, у якому просив: визнати незаконним та скасувати пункт 1.50 рішення 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09 листопада 2015 року за № 1882, витребувати від ОСОБА_2 земельну ділянку за кадастровим номером :19:001:0181 площею 0,0040 га вартістю 31508,40 грн на користь територіальної громади міста Ужгорода.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2023 року позов керівника Ужгородської окружної прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про скасування рішення Ужгородської міської ради щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :19:001:0181 та витребування її на користь територіальної громади міста Ужгород задоволено. Визнано незаконним та скасовано пункт 1.50 рішення 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09 листопада 2015 року за № 1882. Витребувано від ОСОБА_2 земельну ділянку за кадастровим номером :19:001:0181, площею 0,0040 га, вартістю 31508,40 грн на користь територіальної громади м. Ужгорода. Стягнуто з Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1468,30 грн з кожного на користь Закарпатської обласної прокуратури сплаченого судового збору.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Матіко С. Р. задоволено. Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2023 року в частині витребування від ОСОБА_2 земельної ділянки за кадастровим номером :19:001:0181, площею 0,0040 га, вартістю 31508,40 грн на користь територіальної громади м. Ужгорода скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення, яким у позові Ужгородської окружної прокуратури в цій частині відмовлено.

07 березня 2025 року заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 січня 2025 року, у якій просив скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 січня 2025 року в частині відмови у задоволенні позову і залишити в силі рішення суду першої інстанції, яким позовні вимоги прокурора задоволені повністю.

Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 07 квітня 2025 року указані недоліки було усунуто.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про скасування рішення та витребування земельної ділянки за кадастровим номером :19:001:0181 площею 0,0040 га вартістю 31 508,40 грн.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, справа № 308/12253/18 не є справою з ціною позову, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 308/12253/18 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції.

Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури в касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною і має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Проте, заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури не обґрунтовує в чому саме проявляється ігнорування та чому саме справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у вказаних правовідносинах та з урахуванням значної кількості справ зазначеної категорії за позовами прокурора (більше двадцяти таких справ перебуває в судах першої та апеляційної інстанцій) містять виняткову важливість для захисту інтересів держави в особі територіальної міста Ужгорода. Крім цього, справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для учасника справи, оскільки від набувача з ознаками недобросовісності земельної ділянки, на якій зведено об`єкт нерухомості комерційного призначення без належної зміни цільового призначення отриманої у власність земельної ділянки безоплатно. Проте заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури не обґрунтовує, у чому проявляється значний суспільний інтерес та виняткове значення. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення, а касаційна скарга стосується питань права, що мають фундаментальне значення для єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури на постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 січня 2025 року у справі за позовом керівника Ужгородської окружної прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення та витребування земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков