Справа № 537/4661/23
Провадження №2/524/95/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі :

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Панченко А.О.,

представниці позивачки адвоката Нестеренко А.В.,

представника третьої особи адвоката Самойленка М.О.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Наталі Анатоліївни, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Наталі Анатоліївни. Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . За життя йому належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

Інших дітей у ОСОБА_5 не було, одружений він також не був. На той момент померлий мав живих батьків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які також були спадкоємцями першої черги за законом.

З метою оформлення своїх спадкових прав позивачка у шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. із належним чином посвідченою заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 . У заяві вказала про наявність окрім неї інших спадкоємців першої черги батьків спадкодавця ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Позивачка подала нотаріусу всі необхідні документи на підтвердження родинних зв?язків із спадкодавцем, та у подальшому її представник подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак приватний нотаріус 28.09.2023 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії пославшись на те, що за її повідомленням батьки спадкодавця також направили заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 . Заяви написані власноручно, підписані, однак підписи на них не посвідчені нотаріально. Недоліки заяв не усунуті, а ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у жовтні-листопаді 2022 року померли. Оскільки батьки спадкодавця подали заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, які не дооформили належним чином і померли, то видача свідоцтва про право на спадщину на квартиру лише позивачці без урахування часток у спадщині інших спадкоємців ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є підставою для відмови у вчиненні відповідної нотаріальної дії згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат».

Після смерті ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (діда та баби позивачки) заведені спадкові справи приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовським А.Г. Заяви про прийняття спадщини подали сини померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивачка вважає, що вищенаведене рішення нотаріуса порушує її права як єдиної спадкоємиці першої черги після померлого батька, яка вчасно і належним чином підтвердила своє волевиявлення щодо прийняття спадщини.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. від 28.09.2023, вих. № 438/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Зобов`язати приватного нотаріуса вчинити нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищенаведену квартиру.

Ухвалою суду від 15.12.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Не погодившись з позовними вимогами відповідачка 29.12.2023 подала до суду відзив на позов, просить відмовити повністю у його задоволенні. Зазначила, що згідно з наявними документами спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 його спадкоємцями є дочка громадянка ФРН ОСОБА_1 та батьки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Спадкоємцям ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які постійно проживали у Німеччині надсилалось повідомлення нотаріуса від 20.10.2021 про право подання належним чином оформленої заяви або особистої явки до нотаріуса для прийняття спадщини. Вони направили нотаріусу заяви від 24.12.2021 про прийняття спадщини після померлого сина, але без нотаріально засвідчених підписів. Більше ніяких документів не направляли, особисто до нотаріуса також не прибули і померли ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 03.11.2022.

Відповідачка звертає увагу на те, що воля ОСОБА_6 і ОСОБА_7 знайшла своє вираження в поданих ними нотаріусу заявах про прийняття спадщини, при цьому жодних дій які б свідчили про відмову від прийняття ними спадщини, вони не вчиняли.

Нотаріус має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. До виключної компетенції нотаріуса належить і вчинення нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину чи відмову у видачі свідоцтва за наявності для того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність нотаріуса шляхом зобов`язання його вчинити вищенаведені нотаріальні дії.

Таким чином, оскільки батьки спадкодавця подали заяви про прийняття спадщини, які не були оформлені неналежним чином, проте в яких була чітко виражена їх воля на прийняття спадщини, то видача свідоцтва про право на спадшину за законом на вишезазначене спадкове майно лише на ім?я дочки спадкодавця ОСОБА_1 без урахування часток у спадщині батьків спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які згодом померли, буде порушувати права їх спадкоємців - третіх осіб у даній цивільній справі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Вказана обставина унеможливлювала видачу на ім?я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на спалкове майно без зазначення імені і часток у спадщині інших спадкоємців - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та стала підставою для винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії.

Заперечуючи наведені відповідачкою доводи представник позивачки подала до суду 09.01.2024 відповідь на відзив, де зазначила, що нормативне регулювання діяльності нотаріусів зобов`язує нотаріуса встановити особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, чого не зробила відповідачка. Також звертає увагу на те, що батьки спадкодавця не усунули недоліки поданих заяв про прийняття спадщини, отже не прийняли спадщину у визначений законом строк, закінчення якого призводить до припинення їх суб`єктивних прав та обов`язків. Тому відповідачка неправомірно винесла постанову про відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадкове майно квартиру.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Нестеренко А.В. позов підтримала, просила задовольнити. Відповідачка подала заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи у справі ОСОБА_3 адвокат Самойленко М.О. у судовому засіданні заперечив проти позову, просив відмовити у його задоволенні. Третя особа у справі ОСОБА_2 до суду не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). (а.с. 9)

За життя ОСОБА_4 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , про що свідчить договір купівлі-продажу від 18.10.2019, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мушинським О.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 2643, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2019. (а.с. 126-128)

Позивачка у передбачений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини 21.09.2021 звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. із належним чином посвідченою заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 . У даній заяві вказала про наявність окрім неї інших спадкоємців першої черги батьків спадкодавця ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які проживали у АДРЕСА_2 . (а.с. 86)

Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. направила на вищенаведену адресу проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлення від 20.11.2021 № 636/02-14 про наявність відкритої спадкової справи із роз`ясненням про право спадкоємців першої черги звернутися із заявами про прийняття спадщини у строк до 10.01.2022, яке отримане адресатами, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. (а.с. 96-97)

17.01.2022 нотаріусом отримані та зареєстровані заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про прийняття спадщини, датовані 24.12.2021, направлені нотаріусу поштою з Німеччини 27.12.2021, що підтверджується копією поштового конверта з відміткою поштового відділення про дату відправки пріоритетного листа. (а.с. 98-99)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7 , що стверджується копіями свідоцтв про смерть, перекладеними з німецької мови та засвідченими у встановленому порядку. (а.с. 105-106, а.с. 110-111)

Після їх смерті відкрилася спадщина, яку прийняли їх сини треті особи у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчать подані ними приватному нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовському А.Г. заяви про прийняття спадщини. (а.с. 155, 159, а.с. 175, 179)

Водночас позивачка ОСОБА_8 також подала заяви про прийняття спадщини після смерті діда та баби ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 141, 161).

Представник позивачки 28.09.2023 подала приватному нотаріусу Марченко Н.А. заяву про видачу позивачці ОСОБА_9 свідоцтва про право на спадщину - квартиру, однак отримала постанову від 28.09.2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова обґрунтована тим, що батьки спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також подали у передбачений законом строк заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 . Заяви написані власноручно, направлені з адреси проживання батьків в Німеччині поштою, однак підписи в них не посвідчені нотаріально. Спадкоємці ОСОБА_6 і ОСОБА_7 недоліки заяв не усунули та згодом померли. Оскільки батьки спадкодавця подали заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, які не дооформили належним чином і померли, то видача свідоцтва про право на спадщину на квартиру лише позивачці без урахування часток у спадщині інших спадкоємців ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є підставою для відмови у вчиненні відповідної нотаріальної дії згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат». (а.с. 112-113, 137-138).

З цією постановою не погодилася позивачка та просить суд визнати її незаконною та скасувати і зобов`язати нотаріуса видати їй відповідне свідоцтво на спадкове майно квартиру.

У оскаржуваній постанові зазначено, що видача свідоцтва на спадщину тільки на ім?я позивачки без урахування часток ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не можлива.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. (ч. 1, 2, 5 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Відповідно до пп. 3.3, 3.5 п. 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, в редакції чинній на час відкриття спадщини, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування вищенаведеної постанови приватного нотаріуса та зобов`язання її вчинити відповідні дії.

Суд погоджується з доводами відповідачки про те, що воля ОСОБА_6 і ОСОБА_7 знайшла своє вираження в поданих ними нотаріусу заявах про прийняття спадщини, при цьому жодних дій які б свідчили про відмову від прийняття ними спадщини, вони не вчиняли. Направлення таких заяв у відповідь на повідомлення нотаріуса з адреси свого проживання в Німеччині свідчить про те, що саме вони виявили намір прийняти спадщину після померлого сина.

Нотаріус має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. До виключної компетенції нотаріуса належить і вчинення нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину чи відмову у видачі свідоцтва за наявності для того передбачених законом підстав, а тому суд не може втручатися у діяльність нотаріуса шляхом зобов`язання його вчинити відповідні нотаріальні дії (видати свідоцтво про право на спадкове майно).

Суд вважає обґрунтованою оскаржувану постанову нотаріуса, оскільки батьки спадкодавця подали у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини, недоліки цих заяв хоч і не були усунуті, оскільки такі спадкоємці згодом померли, проте в них була чітко виражена їх воля на прийняття спадщини, тому видача свідоцтва про право на спадщину за законом на вищенаведене спадкове майно лише на ім?я позивачки без урахування часток у спадщині батьків спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , порушило б права їх спадкоємців - третіх осіб у даній цивільній справі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Отже, оскаржувана постанова нотаріуса є обґрунтованою та законною. Будь-яких порушень ЦК України, Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при винесенні нотаріусом вищенаведеної постанови позивачкою не доведено та судом не встановлено.

Тому відсутні підстави для визнання протиправною та скасування відповідної постанови нотаріуса, а отже і для задоволення позову в цій частині.

Похідна вимога про зобов`язання відповідачку вчинити нотаріальну дію щодо видачі свідоцтва про право на спадщину також не підлягає задоволенню з огляду на вищенаведене. Разом з цим, слід звернути увагу й на те, що суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти дії, які безпосередньо належать до його компетенції (видати свідоцтво про право на спадщину).

Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, астаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші доводи, зазначені сторонами у заявах по суті справи та в судовому засіданні, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статями 2, 81, 89, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Марченко Наталі Анатоліївни, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 02.05.2025.

Суддя Ю. В. Рибалка