УХВАЛА

14 травня 2025 року

м. Київ

справа № 202/714/18

провадження № 61-5946ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Каряки Анастасії Іванівни про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту та визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа - П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора (далі - П`ята Дніпровська ДНК), в якому просила суд:

- визнати недійсним заповіт (номер у спадковому реєстрі 60328811), складений

ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 , посвідчений 03 березня 2017 року державним нотаріусом П`ятої Дніпровської ДНК Ужвою Т. М., зареєстрований

у реєстрі за № 1-93;

- визнати недійсним договір дарування серія та номер: 1-94 від 03 березня 2017 року, посвідчений 03 березня 2017 року державним нотаріусом П`ятої Дніпровської ДНК Ужвою Т. М., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- скасувати запис про право власності № 19302407 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинений державним реєстратором П`ятої Дніпровської ДНК Ужва Т. М., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34132863 від 03 березня 2017 року 13:44:46, щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_2 .

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого

2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - П`ята Дніпровська ДНК, про визнання недійсним заповіту та визнання недійсним договору дарування задоволено.

Визнано недійсним заповіт (номер у спадковому реєстрі 60328811), складений

ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений 03 березня 2017 року державним нотаріусом П`ятої Дніпровської ДНК Ужвою Т. М., зареєстрований

у реєстрі за № 1-93.

Визнано недійсним Договір дарування серія та номер: 1-94 від 03 березня 2017 року, посвідчений 03 березня 2017 року державним нотаріусом П`ятої Дніпровської ДНК Ужвою Т. М., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Скасовано запис про право власності № 19302407 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинений державним реєстратором П`ятої Дніпровської ДНК Ужва Т. М., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34132863 від 03 березня 2017 року 13:44:46, щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101) за

ОСОБА_2 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 114,40 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Індустріального районного суду м .Дніпропетровська від 10 лютого

2021 року у справі № 202/714/18 скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - П`ята Дніпровська ДНК, про визнання недійсним заповіту та визнання недійсним договору дарування відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 171,00 грн.

08 травня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Каряка А. І. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року (надійшла до 08 травня 2025 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати оскаржувані судові, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Каряки А. І. та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

13 травня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Каряки А. І. про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року.

На обґрунтування поданого клопотання представник заявника посилається на те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року

ОСОБА_1 фактично позбавлено права власності, а саме права спадкування та те, що в будь-який момент відповідачем може бути відчужене майно, яке

є предметом розгляду даної справи.

На підтвердження клопотання представником заявника не надано жодного доказу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема

у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання (дії) судового рішення

є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання або зупинення його дії судом касаційної інстанції, оскільки доводи клопотання не містять обґрунтування підстав для зупинення виконання судових рішень і заявником не надано належних доказів на підтвердження клопотання, то у задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду

від 09 квітня 2025 року слід відмовити.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Каряки Анастасії Іванівни про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту та визнання недійсним договору дарування відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник