Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 травня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Газій А.Ю., представника позивача адвоката Гангана В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Стітекс», ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 просив стягнути солідарно з ПП «Стітекс» та ОСОБА_2 на його користь заборгованість у загальному розмірі 1 756 220,98 грн, яка виникла у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2021 у справі №752/17893/19.

До складу вказаної суми входять:

?265 010,41 грн три відсотки річних, нараховані відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України за період з 01.11.2021 по 14.09.2023;

?1 491 210,57 грн інфляційні витрати, нараховані за той самий період відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2021, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.07.2023, було стягнуто солідарно з ПП «Стітекс» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором відступлення прав вимоги від 30.10.2017 на загальну суму 4 720 780,85 грн.

Оскільки вказане судове рішення не було виконано у встановлені законодавством строки, позивач вважає, що має право на застосування передбачених законом заходів відповідальності боржників, а саме: стягнення інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Відповідачі відзиву на позов не надали.

Заяви ( клопотання) учасників справи.

03.12.2024 через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано до суду заяву, в якій просить суд надати йому доступ до матеріалів цивільної справи.

05.12.2024 через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано до суду заяву на виконання ухвали суду від 18.11.2024.

30.12.2024 через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання у відсутності сторони позивача.

08.05.2025, 12.05.2025 через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано до суду клопотання про долучення доказів.

В судових засіданнях 08.05.2025, 12.05.2025 представником позивача заявлене усне клопотання про поновлення процесуальних строків на подання доказів, мотивоване тим, що строк на подання доказів пропущено з огляду на об`єктивну необхідність уточнення, збору та отримання нових доказів, без яких вирішення спору по суті є неможливим.

В судовому засіданні 13.05.2025 до закінчення судових дебатів у справі представник позивача заявив про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2024 вказану справу передано на розгляд судді Голяні О.В.

Ухвалою суду від 18.11.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалами суду від 08.05.2025, 12.05.2025, постановленими судом без оформлення окремих документів, поновлено представнику позивача строк на подання доказів, так як такий строк пропущено з огляду на об`єктивну необхідність уточнення, збору та отримання нових доказів, подані докази фактично є уточнюючими до раніше поданих, без дослідження таких доказів неможливо повно та всебічно встановити обставини справи.

Пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання

Представник позивача в судовому засіданні позов просив задовольнити з підстав, викладених у такому. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.

Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (статті 128 далі ЦПК України), в судове засідання не з`явились без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

30.10.2017 між ПП «Стітекс» (новий кредитор) та ОСОБА_1 (первісний кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги за договором банківського рахунку, відповідно до якого первісний кредитор відступає новому кредитору права вимоги до боржника за депозитним договором, а новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредиторові ціну відступлення за права вимоги, що відступаються за цим договором.

09.02.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 1, за умовами якого ОСОБА_2 поручився перед ОСОБА_1 за повне виконання зобов`язань ПП «Стітекс» за договором відступлення прав вимоги від 30.10.2017, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Стітекс».

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2021 по справі №752/17893/19 стягнуто солідарно з ПП «Стітекс» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором відступлення прав вимоги від 30.10.2017 на загальну суму 4 720 780,85 грн та судові витрати по справі. Вказане рішення суду набрало законної сили 21.01.2022, на його виконання судом 19.09.2022 видано виконавчий лист.

20.09.2022 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Гненним Д.А. відкрито виконавче провадження №69896484 з виконання виконавчого листа №752/17893/19 від 19.09.2022 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ПП «Стітекс», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором відступлення права вимоги від 30.10.2017 на загальну суму 4 720 780,85 грн.

18.11.2022 ухвалою Київського апеляційного суду поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2021, зупинено дію рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2021 до закінчення апеляційного провадження у справі.

04.07.2023 постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката Олексієнко Т.В. в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2021 залишено без змін.

Платіжною інструкцією № TR.25145095.34606.14261 від 13.09.2023 стверджено поступлення на рахунок приватного виконавця міста Києва Гненного Д.А. суми боргу в розмірі 5 225 550,08 грн за зведеним виконавчим провадженням № 69898541 з примусового виконання виконавчого листа №752/17893/19; платником зазначено ОСОБА_2 . Сума боргу в розмірі 4 720 780,85 гривень перерахована на рахунок стягувача ОСОБА_1 15.09.2023, що підтверджено випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Сенс Банк», платіжною інструкцією №2866 від 15.09.2023.

14.09.2023 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Гненним Д.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №69896484 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, виходячи із суми боргу 4 720 780,85 грн, заборгованість відповідачів перед позивачем за період з 01.11.2021 по 14.09.2023 становить загалом 1 756 220,98 грн, з яких: 265 010,41 грн 3% річних від простроченої суми; 1 491 210,57 грн інфляційні витрати.

Відповідачі контрозрахунку не надали.

Оцінка Суду.

Предметом позову у цій справі є стягнення трьох процентів річних, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК) у зв`язку з неналежним виконанням судового рішення про стягнення грошових коштів.

Відповідно до частини першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною другою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з вимогами статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на вищенаведені норми права, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема, і факту наявності боргу, встановленого рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц, провадження № 14-241 цс 19 та № 646/14523/15-ц, провадження № 14-591 цс 18. Крім того, Верховний Суд у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 535/757/17, провадження № 61-30148 св 18, зроблено аналогічний висновок щодо подібних правовідносин.

Отже, у розумінні наведених положень закону позивач як кредитор вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Так як грошове зобов`язання за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2021 виникло внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх обов`язків, суд вважає, що позовна вимога про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягає задоволенню частково лише за ті періоди, коли дія рішення суду була обов`язковою до виконання, зокрема за періоди з 22.01.2022 (наступний день після дати набрання судовими рішеннями законної сили) і до 18.11.2022 (день зупинення виконання рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції), а також з 05.07.2023 (наступний день після дати набрання судовим рішенням законної сили після перегляду в апеляційному порядку) і до 12.09.2023 включно (до дня фактичного повного виконання рішення суду).

Судом здійснено власний розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних витрат відповідно до частини другої статті 625 ЦК України за періоди фактичного прострочення виконання судового рішення: з 22.01.2022 по 18.11.2022 (301 день) та з 05.07.2023 по 12.09.2023 (70 днів).

За перший період (22.01.2022 18.11.2022):

?Три відсотки річних обчислюються за формулою:

4720780,85 грн ? 3% ? 301 / 365 = 116 790,82 грн;

?Інфляційні витрати:

4720780,85 ? (1,24109755 1) = 1 138 168,70 грн.

За другий період (05.07.2023 12.09.2023):

?Три відсотки річних:

4720780,85 грн ? 3% ? 70 / 365 = 27 160,66 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягненню в солідарному порядку з ПП «Стітекс» та ОСОБА_2 , становить 1 282 120,18 грн. Зазначена сума є засобом цивільної відповідальності за порушення грошового зобов`язання та підлягає задоволенню в межах позовних вимог відповідно до приписів чинного законодавства.

Разом з тим, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат за період з 05.07.2023 по 12.09.2023 є такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне

Так, індекс інфляції, що застосовується для обрахунку суми збільшення заборгованості, є макроекономічним показником, який відображає загальну зміну рівня цін у державі. У разі якщо такий індекс має значення менше ніж 100%, це свідчить про дефляцію тобто зниження загального рівня цін.

Як вбачається з офіційних показників, оприлюднених Державною службою статистики України, індекс споживчих цін за липень 2023 року становив 99,40%, а за серпень 2023 року 98,60%. Внаслідок цього сумарний індекс інфляції за вказаний період становить менше 1 (0,980084), що фактично свідчить про від`ємне інфляційне коригування.

Проведений судом розрахунок підтверджує, що у зазначений період фактичне інфляційне «збільшення» боргу становить 94 019,07 грн, тобто має місце зменшення, а не збільшення основного зобов`язання.

Таким чином, оскільки за вказаний період індекси інфляції не демонструють зростання цін, а навпаки їх зниження, у позивача відсутнє право на стягнення інфляційних втрат, передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України, а тому у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення інфляційних втрат за період з 05.07.2023 по 12.09.2023 слід відмовити.

Таким чином суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно квитанції №3383-4649-0459-0059 від 05.12.2023 року позивачем було сплачено 15 140,00 грн. судового збору.

Предметом позову є стягнення з відповідачів суми заборгованості, яка у загальному розмірі складає 1 756 220,98 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідачів заборгованості у загальному розмірі 1 282 120,18 грн. За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума у розмірі 11 052,88 грн., тобто по 5526,44 грн. з кожного (15 140,00 грн. * 1 282 120,18/ 1 756 220,96 грн.).

З цих підстав, керуючись статтями 2,5,10-13,18,81,258-259,263-265,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства «Стітекс», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних за період з 22.01.2022 по 18.11.2022 в розмірі 116 790,82 гривень, інфляційні витрати за період з 22.01.2022 по 18.11.2022 в розмірі 1 138 168,70 гривень, три відсотки річних за період з 05.07.2023 до 12.09.2023 в розмірі 27 160,66 гривень, всього 1 282 120,18 гривень, нараховані як засіб цивільної відповідальності внаслідок невиконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2021 по справі №752/17893/19.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Стітекс» на користь ОСОБА_1 5526,44 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5526,44 гривень судового збору.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Приватне підприємство «Стітекс», місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Жемайте, буд.1, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2025.

Суддя Олена ГОЛЯНА