Справа № 287/700/22
провадження 2/287/45/25
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Русин М.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та встановлення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебувають матеріали указаної об`єднаної цивільної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю у вказаній цивільній справі Русина М.Г.

На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява з проханням залишити подану позовну заяву без розгляду.

Від позивача ОСОБА_2 за зустрічним позовом надійшла заява з проханням залишити подану позовну заяву без розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2020 року, у справі № 161/6486/18 (провадження № 61-44372св18), викладено правову позицію, відповідно до якої виходячи з системного аналізу зазначених норм процесуального права, подання заяви про залишення позовної заяви без розгляду є правом позивача і таке право не може бути обмежене судом. Разом з тим, в силу положень зазначених вище норм, відмова в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду, поданої під час розгляду справи, свідчить про надмірний формалізм та обмеження прав позивача. Крім того, залишення позову без розгляду не порушує будь-яких прав відповідача.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду, оскільки позивачка ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 за зустрічним позовом подали до суду відповідні заяви.

При цьому роз`яснюється, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257, ст. ст. 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та встановлення місця проживання дітей - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М. Г. Русин