МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" травня 2025 р. Справа № 370/3763/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ), про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що вони перебували у цивільному шлюбі з вересня 2008 року по лютий 2013 року. Від спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх декількох років стосунки з Відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Вже тривалий час кожен зі сторін живе окремим життям та своїми інтересами, а дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказує на те, що зверталася до Відповідача з проханням матеріально підтримувати сина, сплачувати аліменти на його утримання, проте на момент звернення до суду, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання Відповідачем свого обов`язку утримувати дитину.

Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.12.2024 року і до повноліття дитини, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2024 головуючим суддею у справі визначено Косенко А.В.

Ухвалою суду від 06.01.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали від 06.01.2025 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу надсилалися за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , поштове відправлення № 838 повернулося на адресу суду з відміткою «вручено особисто».

06.03.2025 від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 у якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Свою позицію аргументує тим, що 28.06.2024 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір між батьками щодо визначення місця проживання, участі у вихованні та утриманні спільної дитини, що був посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Лисенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 760. Згідно умов даного Договору Відповідач зобов`язався сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття (п. 5.2. та п. 5.3. Договору). У зв`язку з чим відповідач вважає, що між сторонами було досягнуто згоди щодо аліментних зобов`язань, шляхом укладення договору в добровільному порядку та посвідчено в нотаріуса. Крім того, надав квитанції про сплату грошових коштів на рахунок ОСОБА_1

ОСОБА_1 відповіді на відзив не надала.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , батьки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 28.11.2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб, після чого прізвище дружини стало « ОСОБА_6 ».

Відповідно до довідки яка видана старостою Ситняківського старостинського округу від 17.12.2024 за №165, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані та постійно проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка у своїй позовній заяві вказує на те, що зверталася до Відповідача з проханням матеріально підтримувати сина, сплачувати аліменти на його утримання, проте на момент звернення до суду, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання Відповідачем свого обов`язку утримувати дитину.

Проте, вищевказане спростовується наданими доказали які надав ОСОБА_2 у своєму відзиві.

Згідно Договору між батьками щодо визначення місця проживання, участі у вихованні та утриманні спільної дитини від 28.06.2024 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Лисенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 760, вбачається, що між Позивачем та Відповідачем було досягнуто згоди з приводу способу виконання Відповідачем свого обов`язку утримувати дитину. Згідно умов даного Договору Відповідач зобов`язався сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття (п. 5.2. та п. 5.3. Договору). Відповідно до п. 5.4. Договору, сторонами було визначено, що виплата Відповідачем аліментів проводиться не пізніше 20 числа кожного поточного місяця за кожен минулий місяць. В п. 11.2. Договору сторони застережили, що всі спори, які виникають під час виконання, зміни, розірвання, вирішуються шляхом переговорів та в порядку встановленому законодавством України.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за Договором, Відповідач надав копії квитанцій про перерахування грошових коштів Позивачу та заяву Позивача від 06.02.2025 посвідчену Ольшанським В.С. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області зареєстрованою в реєстрі за № 214. Даною заявою, Позивач, підтвердив, що відповідач в повній мірі виконує умови Договору.

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що сторони уклали Договір щодо визначення місця проживання, участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Відповідач дотримується умов Договору та сплачує необхідні платежі, що підтверджується відповідними квитанціями, а відтак посилання позивачки на те, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину не відповідає дійсності. Крім того, позивачка не надала суду жодного належного й допустимого доказу того, що аліменти не сплачуються і що відповідач не виконує свої договірні зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору та понесених витрат на сплату судового збору.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 206, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.05.2025 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя А.В. Косенко