П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року місто Київ

справа №370/2211/21

провадження№22-ц/824/1798/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

сторони:

позивач -ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

відповідач - Бишівська сільська рада

відповідач - ОСОБА_4

відповідач - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Ганенком Романом Андрійовичем,

на рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року,ухвалене у складі судді Косенко А.В.,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бишівської сільської ради, ОСОБА_4 , в якому вказала, що ОСОБА_1 , на праві власності належить складська будівля №1 загальною площею 1542,1 кв. м., а також будівля корівника загальною площею 1053,8 кв. м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які позивачка успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Зазначені об`єкти нерухомого майна розташовувались на земельній ділянці площею 1,5000 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки - :06:015:0022, право власності на яку належало померлій ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД НОМЕР_7, який зареєстровано 18 червня 2009р. за №93 .

В серпні 2014 року прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Макарівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, у якому просив: визнати недійсним державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_6 , серії ЯД НОМЕР_7 з кадастровим номером :06:015:0022 щодо земельної ділянки площею 1,5 га вартістю 218490 грн. в с. Бишів, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №93; витребувати з володіння ОСОБА_6 , на користь держави в особі територіальної громади Бишівської сільської ради земельну ділянку площею 1,5 га в с. Бишів вартістю 218490 грн.

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2014р. у справі №370/1927/14-ц позовні вимоги прокурора було задоволено, вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД НОМЕР_7 було визнано недійсним, а спірну земельну ділянку - витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь Бишівської сільської ради.

Вказане заочне рішення набрало законної сили та було виконано в частині витребування земельної ділянки, а земельна ділянка - передана до комунальної власності Бишівської сільської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 29 березня 2018р. заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2014р. у справі №370/1927/14-ц було скасоване, а справа була призначена до розгляду судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 11 травня 2018р. у справі №370/1927/14-ц у задоволені позовних вимог прокурора було відмовлено.

В подальшому справа №370/1927/14-ц розглядалась судами неодноразово.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 червня 2020р. у справі №370/1927/14-ц за позовом прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Макарівської районної державної адміністрації до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа - Бишівська сільска рада Макарівського району Київської області, про визнання недійсними державних актів на право власності на землю, договору, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, позов прокурора було задоволено, вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД НОМЕР_7 було визнано недійсним.

Постановою Верховного Суду від 31 березня 2021р. у справі №370/1927/14-ц постанову Київського апеляційного суду від 09 червня 2020р. у справі №370/1927/14-ц скасовано, рішення Макарівського районного суду Київської області від 11 травня 2018р. залишено без змін.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 01 червня 2021р. у справі №370/1927/14-ц застосовано поворот виконання заочного рішення Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2014р. у справі №370/1927/14-ц та скасовано реєстраційну дію про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:0022 (дата, час державної реєстрації: 02.09.2015 17:21:19; відомості внесено до Реєстру: 03.09.2015 12:03:53).

Після прийняття Верховним Судом остаточного судового рішення у справі №370/1927/14-ц законний представник позивачки ОСОБА_5 звернувся до ФОП ОСОБА_7 із заявою про виконання робіт із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :06:015:0022 з метою внесення відомостей про цю земельну ділянку до Державного земельного кадастру та отримання витягу.

Однак рішенням №РВ-021 від 10 серпня 2021р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру кадастровий реєстратор відмовив у внесенні відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:0022 до ДЗК у зв`язку із її взаємним перетином із наступними земельними ділянками: кадастровий номер :07:015:0072; кадастровий номер :07:015:0071; кадастровий номер :07:015:0074; кадастровий номер :07:015:0073.

Рішенням Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області від 29 липня 2019р. №208-40-VII земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:0022, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було розділено на 4 окремі земельні ділянки: ділянка № НОМЕР_1 площею 0,6196 га, кадастровий номер :07:015:0071; ділянка № НОМЕР_2 площею 0,2082 га, кадастровий номер :07:015:0072; ділянка № НОМЕР_3 площею 0,2859 га, кадастровий номер :07:015:0073; ділянка № НОМЕР_4 площею 0,3862 га, кадастровий номер :07:015:0074.

Згідно деталізованої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка №243505910 від 08.02.2021р.) першим власником земельної ділянки з кадастровим номером :07:015:0071 була третя особа по справі - ОСОБА_4 ; підставою для державної реєстрації права власності зазначено рішення Бишівської сільської ради від 08 липня 2020р. №301-48-VII.

На підставі договору купівлі-продажу від 16 листопада 2020р. ОСОБА_4 відчужила спірну земельну ділянку на користь відповідачки ОСОБА_2 (зазначена обставина підтверджується інформаційної довідкою №243505910 від 08 лютого 2021р).

На підставі договору оренди землі від 03 березня 2021р, укладеного між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , остання набула право оренди спірної земельної ділянки (зазначена обставина підтверджується інформаційної довідкою №274392435 від 11 вересня 2021р.и).

Зі змісту рішення Бишівської сільської ради від 08 липня 2020р. №301-48-VII вбачається, що ОСОБА_4 отримала у власність земельну ділянку з кадастровим номером :07:015:0071 в порядку безоплатної приватизації на підставі ст. ст. 118, 121 ЗК України .

У зв`язку з прийняттям зазначеного рішення Бишівської сільської ради від 08 липня 2020р. №301-48-VII та подальшим відчуженням земельної ділянки з кадастровим номером :07:015:0071 було порушено право власності позивачки на зазначену земельну ділянку, а також створено перешкоди у користуванні та володінні нерухомим майном (будівлею корівника), яке належить на праві власності позивачці та розташоване на спірній земельній ділянці.

Враховуючи викладене, позивачка ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним та скасувати рішення Бишівської сільської ради від 08 липня 2020р. №301-48-VII, яким безкоштовно передано у власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :07:015:0071 площею 0,6196 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в межах Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :07:015:0071, площею 0,6196 га (номер запису про право власності: 39198306, дата та час державної реєстрації: 16 листопада 2020року 10:52:18). Визнати недійсним договір оренди землі від 03 березня 2021р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , об`єктом оренди за яким є земельна ділянка з кадастровим номером :07:015:0071. Скасувати державну реєстрацію іншого речового права - номер запису про інше речове право: 41034363, дата та час державної реєстрації: 12 березня 2021 року 12:48:37, ; підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 03 березня 2021 року, видавник: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57139964 від 17 березня 2021 року 18:25:24; відомості про суб`єкта іншого речового права: орендар: ОСОБА_3 , орендодавець: ОСОБА_2 , та припинити право оренди ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на земельні ділянку з кадастровим номером :07:015:0071.

ОСОБА_2 , в свою чергу, звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 третя особа: Бишівська сільська рада, про визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку, договору дарування земельної ділянки, свідоцтва про право власності, договору дарування нерухомого майна, свідоцтва про право на спадщину, в якому зазначила про те, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 18 травня 2007 року у справі №2-0-62/07 за заявою ОСОБА_5 , заінтересовані особи: Макарівська районна державна адміністрація, СТОВ "Лан" про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлено факт переходу права користування земельною ділянкою розміром 1,5 га по АДРЕСА_1 до ОСОБА_5 .

На підставі цього рішення 02 жовтня 2007 року ОСОБА_5 було видано державний акт серії ЯЕ НОМЕР_8 на право власності на земельну ділянку площею 1,5 га, що розташована у АДРЕСА_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 03 лютого 2009 року за апеляційною скаргою прокурора Макарівського району Київської області рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 травня 2007 року було скасовано, заяву ОСОБА_5 залишено без розгляду, а відтак скасована і підстава для видачі державного акту на право власності на землю.

Проте, 10 липня 2009 року між ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_6 (обдаровувана) було укладено договір дарування цієї земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П. та зареєстрований у реєстрі за №2079.

На підставі договору дарування ОСОБА_6 18 серпня 2009 року отримала державний акт серії ЯД № НОМЕР_7 на право власності на вказану земельну ділянку, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 93.

Прокурор Макарівського району Київської області в інтересах держави в особі Макарівської РДА звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про визнання недійсним державного акту на право власності на землю.

Заочним рішенням Макарівського районного суду від 09 грудня 2014 року (справа № 370/1927/14-ц) було визнано недійсним державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_5 серії ЯЕ N2 НОМЕР_8 з кадастровим номером :06:015:0022 щодо земельної ділянки площею 1,5 га вартістю 218490 грн. в с. Бишів, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №46; визнано недійсним державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_6 серії ЯД НОМЕР_7 з кадастровим номером :06:015:0022 щодо земельної ділянки площею 1,5 га вартістю 218490 грн. в с. Бишів, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №93; визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 1,5 га вартістю 218490 грн. від 10 липня 2009 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що зареєстрований в реєстрі за №2079. Також витребувано з володіння ОСОБА_6 на користь держави в особі територіальної громади Бишівської сільської ради Макарівського району Київсбкої області земельну ділянку площею 1,5 га вартістю 218490 грн.

Дане заочне рішення суду ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 не оскаржувалось.

05 серпня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку скасоване.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, оскільки право власності на земельну ділянку було припинено за життя ОСОБА_8 , то спірна земельна ділянка вибула з її власності і володіння також ще за життя ОСОБА_6 , а тому не входить до складу спадщини після її смерті.

З огляду на це ОСОБА_1 не є правонаступником ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку.

ОСОБА_1 , не є власником земельної ділянки з кадастровим номером :06:015:0022 площею 1,5 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а тому її права на цю земельну ділянку не можуть бути порушені відповідачами, і у неї відсутнє право на звернення до суду з позовом про витребування майна, яке їй не належить.

Рішенням Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області від 29.07.2019р. №208 - 40 - VII земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:0022 було поділено на 4 окремі ділянки: ділянка № НОМЕР_1 площею 0,6196 га, кадастровий номер 322780600:07:015:0071; ділянка № НОМЕР_2 площею 0,2082 га, кадастровий номер 322780600:07:015:0072; ділянка № НОМЕР_3 площею 0,2859 га, кадастровий номер 322780600:07:015:0073; ділянка № НОМЕР_4 площею 0,3862 га, кадастровий номер 322780600:07:015:0074.

Рішенням Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області від 08 липня 2020р. № 301 - 48 - VII, ділянку № НОМЕР_1 площею 0,6196 га, кадастровий номер 322780600:07:015:0071 було передано в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_4 .

Земельну ділянку площею 0,6169 га з кадастровим номером :07:015:0071, ОСОБА_9 придбала за договором купівлі-продажу від 16 листопада 2020 року. На цій земельній ділянці позивачем за участі та фінансування ТОВ «Енджи» та ТОВ «ПІЕРЕМ» збудовано виробничий будинок (деревообробно-складські будівлі), а саме: виробничий цех по переробці деревини, адміністративна будівля, виробничо-складська будівля, загальною площею 1483 кв.м. Дана будівля збудована в жовтні 2017 року, що підтверджується записами в технічному паспорті на виробничий будинок.

Тому твердження позивача про те, що станом на час прийняття Бишівською сільською радою рішення №301-48-УІІ від 08 липня 2020 року про передачу земельної ділянки площею 0,6169 га з кадастровим номером :07:015:0071 у приватну власність, на цій земельній ділянці «знаходився належний позивачці об`єкт нерухомого майна- будівля корівника шлакоблочного, площею 1053,8 кв.м.», вартістю 20065 грн., є безпідставними, надуманими і не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Щодо будівлі корівника шлакоблочного, загальною площею 1053,8 кв.м., зазначила наступне: 06 вересня 2005 року між Приватним підприємством «ЛАН», з одного боку, та ОСОБА_10 і ОСОБА_5 , з іншого боку, було укладено договір купівлі - продажу майнового комплексу, який знаходився за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 3, зазначеного договору, відчужуваний об`єкт нерухомості, тобто майновий комплекс складається з: корівника, позначеного на технічному плані літерою «Б», шлакоблочного, що має загальну площу - 793, 5 м. кв.; свинарника, позначеного на технічному плані під літерою «В», бутового, що має загальну площу - 530,4 м. кв.; корівника, позначеного на технічному плані під літерою «Г», бутового, що має загальну площу - 826,7 м. кв.

У травні 2006 року ОСОБА_5 та ОСОБА_10 склали Акт конкретного користування, яким встановлено, що ОСОБА_10 належить корівник шлакоблочний та частина свинарника бутового, а ОСОБА_5 належить корівник бутовий та частина свинарника бутового.

У жовтні 2006 року Третейський Суд у справі № 6/12.10 від 12 жовтня 2006 року визнав право приватної власності: за ОСОБА_10 на корівник шлакоблочний та частину свинарника бутового загальною площею 1076,2 м. кв., а саме: корівник (літера - Б) - прим. 9 - 8,4 м. кв., прим. 11- 16,9 м. кв., прим. 12 - 714, 6 м. кв., прим. 13 - 6,0 м. кв., прим. 14 -11 м. кв., прим. 15 -10,2 м. кв., прим. 16 - 17,1 м.кв., прим. 18 - 25,5 м. кв., прим. 19 - 13,2 м. кв., прим. І - 6,5 м. кв., прим. II - 5,7 м. кв., частина свинарника (літера В), а саме прим. 8-241,1 м. кв.; за ОСОБА_5 на корівник бутовий та частину свинарника бутового загальною площею - 1051,0 м. кв., а саме: частина свинарника (літера В) - прим. 17 - 33,6 м. кв., прим. 20 - 234,4 м. кв., частина корівника (літера - Г) - прим. 1 - 23,9 м. кв.,прим. 2 - 727,2 м. кв., прим. 4 - 22,6 м. кв., прим. 10 - 9,3 м. кв.

У період з 06 вересня 2005р. по 12 жовтня 2006р. змінилися площі об`єктів нерухомості: корівника шлакоблочного була 793,5 кв.м стала 835,1 кв.м; корівника бутового була 826,7 кв.м стала 783,0 кв.м; свинарника бутового була 530,4 кв.м стала 509,1 кв.м..Тобто, відбулась реконструкція об`єктів нерухомості, яка передбачала введення об`єктів в експлуатацію. Акти комісії про прийняття об`єктів і введення їх в експлуатацію відсутні у матеріалах інвентаризаційних справ БТІ за номерами 1213 та 1283.

Права власності на землю або рішення про відведення земельних ділянок для цієї мети ні у ОСОБА_5 , ні у ОСОБА_10 не було.

08 лютого 2007р. ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_6 .

Рішення від 08 листопада 2006р. за № 77 виконком Бишівської сільської ради не приймав, що підтверджується відповіддю архівного відділу Макарівської РДА, але в інвентаризаційній справі №1283 виявлено копію рішення від 08 листопада 2006 р. за №77, яким, начебто, присвоєно адресу місцю знаходження нерухомого майна (корівника бутовога, право власності на який визнано Третейським судом за ОСОБА_5 ): АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , будучи власником корівника бутового загальною площею 783,0 кв.м. (за рішенням Третейського суду) реєструє право власності на корівник шлакоблочний (літ. Б у Свідоцтві про право власності) загальною площею 1051,0 кв.м. (за рішенням третейського суду це загальна сума площ: 268,0 кв.м. (площа свинарника бутового) та 783,0 КВ.М, (площа корівника бутового).

Тобто, ОСОБА_5 реєструє право власності не на корівник бутовий (право власності на який за ним визнано Третейським судом), а на корівник шлакоблочний загальною площею, яка не відповідає дійсності.

ОСОБА_5 , будучи (за рішенням Третейського суду) власником корівника бутового загальною площею 783,0 м.кв., 10 липня 2009 року на підставі свідоцтва про право власності від 08 лютого 2007 року відчужує ОСОБА_6 за договором дарування корівник шлакоблочний загальною площею 1053,8 м.кв.

Площа корівника шлакоблочного змінилася на 2,8 кв.м. на підставі рішення виконкому Бишівської сільської ради №6 від 24 лютого 2009р.

Рішення від 24 лютого 2009р. за №6, виконком Бишівської сільської ради приймав у такій редакції: «п.4 Надати дозвіл ОСОБА_5 на реконструкцію приміщення добудову перестінків в середині приміщення по вул. Київська, 1 -А».

У матеріалах інвентаризаційної справи БТІ №1283 рішення виконкому Бишівської сільської ради №6 від 24 лютого 2009р., вже інше за змістом: «Надати дозвіл гр. ОСОБА_5 на внутрішню реконструкцію приміщення за рахунок переобладнання перегородок із збільшенням загальної площі на 2,8 кв.м по вул. Київська, 1 - В».

Таким чином, ОСОБА_5 (батько позивачки) за підробленим рішенням Бишівської сільської ради оформив право власності на нерухомий об`єкт, із зазначенням завідомо неправдивої інформації, а саме: зазначає вигадану адресу та площу, «міняє» корівник із буту на корівник із шлакоблоку, а потім задля належності набувача, ОСОБА_5 дарує це майно ОСОБА_6 , а після її смерті правонаступником стає малолітня ОСОБА_1 , яка успадковує фактично не існуюче нерухоме майно.

За рішенням Третейського суду право власності на корівник шлакоблочний загальною площею 835,1 кв.м. визнано за ОСОБА_10 , який не зареєстрував право власності на цей об`єкт нерухомості.

У 2015 році ФОП ОСОБА_11 (через представника ОСОБА_10 ), ввівши в оману ТОВ «ПІ ЕР ЕМ» та ФОП ОСОБА_13, здав їм в суборенду частину корівника шлакоблочного.

26 травня 2016 року сталася пожежа, яка знищила корівник шлакоблочний, та все майно суборендарів.

Враховуючи тривалість пожежі (360 хвилин), температуру навколишнього природного середовища (від 11°С до 17 °С, архівні дані Українського Гідрометцентру на 26 травня 2016р. з 3-00 год до 9-00 год.), надлишкову деформацію металоконструкцій та їх обвалення, утеплення з внутрішньої сторони огороджувальної конструкції (стін) піно полістирольними плитами, рік побудови об`єкту пожежі (1956р.), знос елементів - 55%, очевидно, що температура полум`я, яка була під час пожежі, стала причиною граничного стану об`єкта, за яким його подальша експлуатація неприпустима чи недоцільна.

Перехід об`єкта в граничний стан тягне за собою припинення експлуатації об`єкту. При досягненні граничного стану об`єкт повинен бути знятий з експлуатації.

Підтвердженням знищення майна є акт про пожежу та фотоматеріали з місця пожежі, які надала ДСНС ГУ України у Київській області Макарівський районний сектор.

Про знищення корівника шлакоблочного представнику позивача відомо ще з 2017р., оскільки ОСОБА_1 була відповідачем у справі №370/2377/17. Однак, про факт пожежі позивач не згадує.

Отже, на час отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину - на корівник шлакоблочний, площею 1053,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , цього нерухомого майна фізично не існувало. Про це свідчить і відсутність технічного паспорта на спадковий об`єкт станом на січень 2018 року, і «ринкова оцінка» спадкового майна, зроблена без натурного обстеження об`єкту нерухомості в розмірі 20 065 грн.

Таким чином, корівник шлакоблочний загальною площею 835,1 кв.м. був розташований на частині земельної ділянки з кадастровим номером :06:015:0022 (зараз це земельна ділянка з кадастровим номером 322780600:07:015:0071), що підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи БТІ № 1213.

Щодо будівлі корівника шлакоблочного загальною площею 1053,8 кв.м., вартістю 20065 грн., на яку посилається позивачка як на успадковане майно, то невідомо де він розташований, оскільки на земельних ділянках: площею 0,6196 га, кадастровий номер 322780600:07:015:0071 розташоване нерухоме майно, яке збудоване у 2017 році та не введене в експлуатацію; площею 0,2082 га, кадастровий номер 322780600:07:015:0072 розташована СКЛАДСЬКА БУДІВЛЯ №1, яку успадкувала позивачка; площею 0,2859 га, кадастровий номер 322780600:07:015:0073 відсутня будь-яка нерухомість; площею 0,3862 га, кадастровий номер 322780600:07:015:0074 відсутня будь-яка нерухомість.

Корівник бутовий (1956р.), право власності на який визнано Третейським судом за ОСОБА_5 і на цей час розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 322780600:07:015:0076, яка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером 322780600:07:015:0071.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач у зустрічному позові просила суд визнати недійсним державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_5 серії ЯЕ НОМЕР_8 з кадастровим номером :06:015:0022 щодо земельної ділянки площею 1,5 га вартістю 218490 грн. в с. Бишів, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №46 та скасувати його державну реєстрацію. Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 1,5 га вартістю 218490 грн. від 10 липня 2009 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що зареєстрований в реєстрі за №2079 та скасувати його державну реєстрацію. Визнати недійсним державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_6 (правонаступником якої є ОСОБА_1 ) серії ЯД НОМЕР_7 з кадастровим номером :06:015:0022 щодо земельної ділянки площею 1,5 га вартістю 218490 грн. в с. Бишів, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №93 та скасувати його державну реєстрацію. Визнати недійсним Свідоцтво про право власності ОСОБА_5 на нерухоме майно (реєстраційний номер: 17766161, тип об`єкта: корівник, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 , номер запису: 24 в книзі: 1) серія САА № НОМЕР_6 та скасувати його державну реєстрацію. Визнати недійсним Договір від 10 липня 2009р. дарування корівника за адресою: АДРЕСА_1 ., укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П. (зареєстровано в реєстрі за № 2078) та скасувати його державну реєстрацію. Виключити корівник шлакоблочний загальною площею 1053,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , із складу спадщини після смерті ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнати недійсним Свідоцтво від 10 січня 2018р. про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 на спадкове майно: корівник шлакоблочний загальною площею 1053,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П. 10 січня 2018р., зареєстроване в реєстрі за № 36 та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року відмовлено у задоволені позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бишівської сільської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору оренди землі, припинення речових прав на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Бишівська сільська рада, про визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку, договору дарування земельної ділянки, свідоцтва про право власності, договору дарування нерухомого майна, свідоцтва про право на спадщину.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Ганенко Р. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 , та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вважає, що рішення прийнято з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В апеляційній скарзі, зокрема, зазначає про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що остаточним судовим рішенням у справі №370/1927/14-ц не було припинено право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:0022 та не було визнано недійсними державні акти на право власності на цю земельну ділянку, які були видані на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . За обставинами справи № 370/1927/14-ц, суд, відмовляючи у позові прокурора через сплив позовної давності, фактично визнав за ОСОБА_6 право на подальше володіння набутою нею земельною ділянкою з кадастровим номером :06:015:0022, не зважаючи на порушення законодавства, які мали місце під час набуття у власність цієї земельної ділянки її попереднім власником ОСОБА_5 . Відповідно в силу положень ст.ст.321, 386, 1218, 1268 ЦК України позивачка ОСОБА_1 є правонаступником ОСОБА_6 у спірних правовідносинах та має право на захист свого права на успадковану земельну ділянку, в тому числі шляхом пред`явлення позову про витребування частини цієї земельної ділянки з чужого незаконного володіння. За таких обставин апелянт вважає, що оскаржуване рішення Бишівської сільської ради від 8 липня 2020 року, яким частину земельної ділянки з кадастровим номером :07:015:0071, сформовано за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:015:0022, передано у власність ОСОБА_4 , є незаконним та таким, що порушує права ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції також помилково вказав на те, що решта позовних вимог є похідними від вимоги про визнання незаконним рішення Бишівської сільської ради від 8 липня 2020 року № 301-48-VII. Оскаржуване рішення Бишівської сільської ради від 8 липня 2020 року № 301-48-VII вичерпало свою дію, оскільки передана у власність ОСОБА_4 земельна ділянка з кадастровим номером :07:015:0071 була в подальшому відчужені на користь ОСОБА_2 . Той факт, що керуючись засадами диспозитивності цивільного процесу вимога про визнання рішення незаконним та його скасування була включена до предмету позову, не змінює суті правовідносин сторін та не ставить задоволення решти позовних вимог в залежність від того, буде визнано судом незаконним рішення Бишівської сільської ради від 8 липня 2020 року № 301-48-VII чи ні.

Суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин сторін норми ст.ст.387, 388, 1218, 1268 ЦК України. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 . Спадщину позивачка прийняла, про що свідчать видані на ім`я останньої свідоцтва про право на спадщину за заповітом на об`кти нерухомого майна (корівника), що належали померлій.

Після скасування заочного рішення Макарівського районного суду Київської області від 09.12.2014р. у справі №370/1927/14-ц, яким з володіння ОСОБА_6 витребувано земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:0022, ОСОБА_1 як спадкоємець прав та обов`язків ОСОБА_6 та її правонаступник у спірних правовідносинах має право вимагати витребування цієї земельної ділянки з чужого незаконного володіння інших осіб. При цьому факт поділу цієї земельної ділянки та у зв`язку з цим формування спірної земельної з кадастровим номером :07:015:0071 не впливає на можливість витребування цієї ділянки у відповідачки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В судове засіданні не з`явилися представник Бишівської сільської ради, від якої надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність її представника, а також не з`явилися ОСОБА_4 , яка про розгляд справи повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с.141 т.4), причини своєї неявки суду не повідомила. Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ганенко Р.А. та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

ОСОБА_3 та представник ОСОБА_2 адвокат Мельник Т.О. проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення в оскаржуваній частині залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Судом установлено, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 18 травня 2007 року у справі № 2-0-62 за заявою ОСОБА_5 , встановлено факт переходу права користування земельною ділянкою площею 1,5 га, що розташована в АДРЕСА_2 , до ОСОБА_5 , що дає йому право приватизувати вказану земельну ділянку і отримати Державний акт на право власності на цю земельну ділянку.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_5 отримав 2 жовтня 2007 року державний акт серії АЕ № НОМЕР_8 на право власності на земельну ділянку площею 1,5 га, що розташована в АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 3 лютого 2009 року за апеляційною скаргою прокурора Макарівського району Київської області, рішення Макарівського районного суду від 18 травня 2007 року було скасовано, заяву ОСОБА_5 було залишено без розгляду.

10 липня 2009 року між ОСОБА_5 як дарувальником та ОСОБА_6 як обдарованою був укладений договір дарування земельної ділянки площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства, по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:015:0022.

На підставі договору дарування ОСОБА_6 18 серпня 2009 року отримала Державний акт серії ЯД № НОМЕР_7 на право власності на вказану земельну ділянку, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, спадкоємцем майна якої згідно заповіту є ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 10 січня 2018 року, зокрема на корівник по АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 9 грудня 2014 року позовні вимоги прокурора було задоволено(з позовом позивач звернувся у серпні 2014 року), державний акт виданий на ім`я ОСОБА_6 визнано недійсним, а спірну земельну ділянку витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь Бишівської сільської ради.

Заочне рішення набрало законної сили та було виконано в частині витребування земельної ділянки, яка була передана до комунальної власності Бишівської сільської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

4 червня 2019 року Бишівська сільська рада зареєструвала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:0022 на підставі п.21 Перехідних положень ЗК України (землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності).

Рішенням Башівської сільської ради Макарівського раойну Київської області від 29 липня 2019 року № 208-40-VII земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:0022 було поділено на 4 окремі ділянки: ділянка № НОМЕР_1 площею 0,6196, кадастровий номер :07:015:0071; ділянка № НОМЕР_2 площею 0,2082, кадастровий номер:07:015:0072; ділянка № НОМЕР_3 площею 0,2859, кадастровий номер:07:015:0073; ділянка № НОМЕР_4 площею 0,3862, кадастровий номер:07:015:0074.

Рішенням Баришівської сільської ради Макарівського раойну Київської області від 8 липня 2020 року № 301-48- VII ділянку № НОМЕР_1 площею 0,6196, кадастровий номер :07:015:0071 було передано в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_4 .

На підставі договору купівлі-продажу від 16 листопада 2020 року ОСОБА_4 відчужила спірну земельну ділянку на користь ОСОБА_2 .

На підставі договору оренди землі від 3 березня 2021 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , остання набула право оренди спірної земельної ділянки.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 29 березня 2018 року заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 9 грудня 2014 року у справі № 370/1927/14-ц було скасовано, рішенням цього ж суду від 11 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог прокурора було відмовлено у зв`язку з пропуском позовної давності.

Постановою Київського апеляційного суду від 9 червня 2020 року рішення суду першої інстанції від 11 травня 2018 року скасовано, позов прокурора задоволено.

Постановою Верховного Суду від 31 березня 2021 року постанову Київського апеляційного суду від 9 червня 2020 року скасовано, рішення Макарівського районного суду Київської області від 11 травня 2018 року залишено без змін.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 1 червня 2021 року застосовано поворот виконання заочного рішення Макарівського районного суду Київської області від 9 грудня 2014 року та скасовано реєстраційну дію про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:0022 ( на цей час ОСОБА_6 померла, а спадщину прийняла ОСОБА_1 )

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив із того, що орган місцевого самоврядування рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_5 чи будь-якій іншій особі не приймав, земельна ділянка вибула із володіння Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області не з волі громади, а іншим шляхом, а саме: на підставі рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, яке було згодом скасовано.

Оскільки судове рішення, що стало підставою видачі ОСОБА_5 державного акту на право власності на земельну ділянку, в подальшому було скасоване, таке рішення не створює будь-яких правових наслідків для ОСОБА_5 .

Зважаючи на те, що договір дарування земельної ділянки від 10 липня 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був укладений після скасування апеляційним судом рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 травня 2007 року, відповідно ОСОБА_5 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності при укладенні правочину, оскільки не вважався власником земельної ділянки, яка ним була відчужена.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові ( правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 3 липня 2020 року у справі № 619/3982/16-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18 зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі права чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:015:0071, право власності на яку зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , була сформована за рахунок поділу іншої земельної ділянки з кадастровим номером :06:015:0022, яка входить до складу спадщини ОСОБА_6 , єдиним спадкоємцем якої є позивач. Позивачка як така, що прийняла спадщину, до складу якого входить спірна земельна ділянка, має право вимагати витребування цієї земельної ділянки з чужого незаконного володіння інших осіб.

За загальним правилом правом на витребування майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, наділений власник цього майна (статті 387, 388 глави 29 ЦК України).

Крім того, статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна ( ч.1 ст.1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до цього державної реєстрації має право витребувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст.388 ЦК України, зокрема, у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього.

Однією з обов`язкових умов для задоволення вендикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема й тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володіння позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, та який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким.

Стаття 80 ЗК України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності.

Стаття 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає компетенцію сільських, селищних, міських рад, зокрема щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п.34 ч.1 ст,26). Такі питання мають вирішуватись виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Отже обов`язковою умовою передачі у власність земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, є наявність позитивного рішення сесії відповідної ради про передачу земельної ділянки у власність.

Суд не може підміняти собою інші органи, уповноважені законом вирішувати питання про оформлення прав на землю, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/5635/13-ц).

У цій справі відповідне рішення уповноваженого органу про передачу земельної ділянки з кадастровим номером :06:015:0022 у приватну власність ні ОСОБА_5 , ні будь-якої іншої особи не приймалося, земельна ділянка вибула із володіння Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області не з волі громади, а іншим шляхом, а саме: на підставі рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення.

Установлено, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 18 травня 2007 року встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, факт переходу права користування земельною ділянкою розміром 1,5 га в АДРЕСА_1 до ОСОБА_5 , що дає право йому приватизувати вказану земельну ділянку і отримати Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку відповідно до ст.ст.116, 125, 126 ЗК України.

2 жовтня 2007 року ОСОБА_5 на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 травня 2007 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № НОМЕР_8.

Ухвалою колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 3 лютого 2009 року апеляційну скаргу прокурора Макарівського району Київської області задоволено, рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 травня 2007 року скасовано, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду.

Отже, скасоване Апеляційним судом Київської області рішення Макарівського районного суду Київської області від 18 травня 2007 року не породжує для ОСОБА_5 жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, конкретизуючи один із попередніх своїх висновків, виснувала, що скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, але його скасування саме по собі (тобто без встановлення інших обставин, що, зокрема, можуть підтверджувати недобросовісність дій, які були вчинені на підставі цього рішення) не є підставою для перегляду всіх юридичних фактів, що виникли, змінилися чи припинилися на підставі відповідного рішення.

Установлено, що незважаючи на скасоване рішення, 10 липня 2009 року ОСОБА_5 , не маючи необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки фактично не вважався власником земельної ділянки, відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:0022 ОСОБА_6 шляхом укладення договору дарування.

За таких обставин, зважаючи на те, що саме після скасування судового рішення, яке стало підставою видачі державного акту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:0022, ОСОБА_5 вчинив дії по відчуженню майна, яке не мав права відчужувати, діяв недобросовісно, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_6 набула у встановленому законом порядку права власності на таку земельну ділянку.

Таким чином відсутні підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:015:0022 увійшла до складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_6 , відповідно відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_6 набула права на спадкування земельної ділянки з кадастровим номером :07:015:0071, власником якої на даний час є ОСОБА_2 .

Таким чином, оскільки право на витребування майна з чужого незаконного володіння має власник або особа, якій належать речові права на це майно, якою ОСОБА_1 не є, підстави для задоволення позовних вимог про витребування спірної земельної ділянки з володіння ОСОБА_2 , яка у законний спосіб набула права власності на це майно і є добросовісним набувачем, відсутні.

Саме по собі постановлення 1 червня 2021 року Макарівським районним судом Київської області від 1 червня 2021 року ухвали про поворот виконання заочного рішення Макарівського районного суду Київської області від 9 грудня 2014 року (справа № 370/1927/14-ц) шляхом скасування реєстраційної дії про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, з урахуванням того, що земельна ділянка станом на 1 червня 2021 року знаходилась у комунальній власності територіальної громади і уже була поділена, не дає підстав вважати, що земельна ділянка є спадковим майном ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 є правильним.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Доводи ж апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, висновки суду, викладені в рішенні суду, відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 267, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Ганенком Романом Андрійовичем, залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 20 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Постанова складена 15 травня 2025 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус