Провадження № 2-п/333/1480/25
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2025 року у цивільній справі № 333/11027/24 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2025 року у цивільній справі № 333/11027/24 за позовом АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що розгляд справи проходив за відсутності відповідача та її представника, тому відповідач не могла навести свої доводи і заперечення проти позову. Вважає, що строк пред`явлення позову до суду позивачем був пропущений. Також, на думку заявниці, сума нарахованих відсотків не відповідає справедливості та законності, в зв`язку з чим в справі необхідно було б призначити відповідну судову експертизу. Просить скасувати заочне рішення та призначити новий розгляд справи.

Ухвалою від 31.03.2025 року заяву залишено без руху та надано заявниці триденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

10.04.2025 року ОСОБА_1 в порядку усунення недоліків надіслала до суду заяву про перегляд заочного рішення відповідно до кількості учасників справи та документ про сплату судового збору.

Ухвалою судді від 10.04.2025 року заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення судового засідання суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2025 року, ухваленому у справі № 333/11027/24 за позовом АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги позивача задоволені, стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за договором № 001 від 22.10.2018 року, яка виникла станом на 06.10.2024 року в загальному розмірі 64 275 грн. 35 коп., а також судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду вищевказаної цивільної справи.

Враховуючи п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем знаходження.

Як вбачається з відповіді № 988972 від 24.12.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 111), відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 24.04.2012 року по теперішній час. Поштова кореспонденція, що направлялася судом відповідачу за адресою її реєстрації повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 115, 119).

Крім того, в матеріалах справи маються докази того, що інтереси відповідача представляє адвокат Ясир Д.І., яка 07.01.2025 року отримала доступ до справи № 333/11027/24, провадження № 2/333/1480/25, мала доступ до інформації про рух справи та отримувала в електронний кабінет відомості про дату і час проведення судового засідання.

При цьому, відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших заяв по суті справи стороною відповідача в подальшому суду не було надано.

Згідно з вимогами ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає.

Відповідач у якості підстави для скасування заочного рішення у відповідній заяві посилається на неповідомлення відповідача належним чином про розгляд справи. Разом з тим, зазначені обставини не приймаються судом до уваги, оскільки з боку суду було вжито заходів для повідомлення відповідача про судовий розгляд.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за її місцем реєстрації. В електронний кабінет представника відповідача адвоката Ясир Д.І. надсилалася судова повістка, а отже остання була повністю обізнана про час і місце розгляду справи, але причини неявки в судове засідання не повідомляла, що свідчить про її навмисне ухилення від розгляду справи.

Разом із тим, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має подати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Заявниця в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України не вказала та не надала жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, не був врахований судом під час ухвалення рішення 12.03.2025 року.

Вирішуючи питання по суті, суд зазначає, що відповідач своїм правом взяти участь у судовому засіданні та надати докази безпосередньо в суді не скористалася, у судове засідання не з`явилася. Більш того, відповідач скористалася послугами професійного адвоката, який взяв на себе обов`язки представлення інтересів відповідача в суді, але проігнорував можливість надання суду доказів по суті спору. При цьому, до дати розгляду справи по суті від відповідача до суду повідомлення про відмову від послуг адвоката Ясир Д.І. не надходило.

Частиною першою ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що сторона відповідача, нехтуючи своїми правами та обов`язками, не з`явилася до суду, що дало суду можливість ухвалити заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідало положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Суд звертає увагу, що всі матеріали по справі були ретельно досліджені і в судовому засіданні та стосовно них в рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів.

На час подачі заяви про перегляд заочного рішення, судом не встановлено наявність доказів, на які посилається відповідач, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позицію відповідача щодо спливу строків позовної давності при зверненні позивачем до суду суд вважає безпідставною з огляду на наступне. Так, загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом, перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 001 від 22.10.2018 року, останнім днем нарахування заборгованості в межах дії строку договору є 06.10.2024 року, а отже саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності в наведених у позові правовідносинах. Позивач до суду з позовом звернувся 22.12.2024 року. Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року № 540-IX) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України та строки визначені ГК України, а саме ст. ст. 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину.

З 12.03.2020 року до 30.06.2023 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан неодноразово було продовжено і він діє по цей день.

Законом України від 08.11.2023 року № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» було внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України: п. 19 викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Отже, позиція відповідача про сплив строку позовної давності для звернення позивача до суду з даним позовом, судом не приймаються, як такі, що спростовуються вищевикладеним.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 285, 287, 288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2025 року у цивільній справі № 333/11027/25 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Вказаний строк обраховується з дати винесення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик