РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/233/25

Провадження №2/568/193/25

06 травня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 28.06.2024 року о 14.20 год. на автодорозі М 06 Київ Чоп, 405 км + 100м. сталася ДТП в якій водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п. 10.1, п. 10.4 ПДР України, при зміні напрямку не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ..

Цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 застрахована згідно полісу від 03.08.2023 року № АТ 4301450 ПАТ «НАСК «Оранта».

ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, за що згідно постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 11.10.2024 року № 568/1120/24 визнаний винним за ст. 124 КУпАП.

Про страховий випадок було повідомлено страховика ПАТ «НАСК «Оранта» з місця ДТП по телефону, а 10.11.2024 року письмово (страхова справа № 24-17-22473).

Заява про виплату страхового відшкодування разом із письмовим повідомленням про настання страхового випадку, постановою суду, копією паспорта, коду, довіреністю потерпілого зареєстровано в Рівненській обласній дирекції НАСК «Оранта» 11.11.2024 року, вхідний реєстраційний номер 1793.

Після реєстрації повідомлення в ПАТ «НАСК «Оранта» 11.11.2024 року страховик не виконав свої обов`язки, передбачені ст 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На огляд пошкодженого автомобіля ніхто не прибув ні в продовж 10 робочих днів з моменту повідомлення, ні в продовж всього часу до кінця 2024 року.

З метою з`ясування причин порушення страховиком своїх зобов`язань в ПАТ НАСК «Оранта» було надіслано адвокатський запит № 21012025/1 від 21.01.2025 року. У відповіді від 28.01.2025р. №09-02-17 відповідач повідомив, що страхова справа містить повідомлення про ДТП, заяву про страхове відшкодування та додатки до неї. 22.01.2025 року отримано висновок експерта №505.24 СЕ від 05.10.2024 року. Станом на момент подачі заяви потерпілою особою не надано транспортний засіб BMW 760 LI, д.р.н. НОМЕР_2 для огляду представнику НАСК «Оранта».

В листі № 09-02-17 від 04.02.2025 року відповідач повідомив, що після повідомлення про ДТП ПАТ НАСК «Оранта» було зареєстровано страхову справу № 24-17-22473 та направлено лист щодо надання транспортного засобу BMW 760 LI, д.р.н. НОМЕР_2 для огляду представнику НАСК «Оранта».

З моменту реєстрації заяви про виплату страхового відшкодування 11.11.2025 року останнім днем 90 денного терміну для виплати страхового відшкодування була дата 08.02.2025 року.

Згідно висновку експерта № 505.24СЕ вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля BMW 760 LI, д.р.н. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого в ДТП 28.06.2024 року, станом на момент ДТП, становить 463580, 40 грн.

З 09.02.2025 року почалося прострочення зобов`язань з виплати страхового відшкодування відповідачем ПАТ «НАСК «Оранта» в розмірі 160 000, 00 грн.

Окрім страхової виплати позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати з судового збору, витрат на експертизу та правничу допомогу.

Ухвалою суду від 27.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 02.04.2025 року закрите підготовче провадження у справі.

18.03.2025 року від представника відповідача ПАТ НАСК «Оранта» надійшов відзив на позовну заяву, у якій вони просили відмовити у задоволенні позовної заяви за безпідставністю, вказуючи, що ПАТ НАСК «Оранта склала розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № ОЦВ ЗГ 24-17-22473/2 від 21.02.2025 року на суму 158 500, 00 грн за мінусом франшизи та сплатила на рахунок потерпілого ОСОБА_1 , що підтверджується платіжною інструкцією № 13027 від 03.03.2025 року, а тому позовні вимоги не можуть підлягати до задоволення.

31.03.2025 року від представника позивача, адвоката Поліщука Дмитра Володимировича надійшла заява, у якій останній вказує, що після подачі, позовної заяви та відкриття провадження по страві, відповідачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 158 500, 00 грн. Таким чином відповідач повністю виконав свої договірні зобов`язання сплативши суму боргу 158 500, 00 грн., із заявлених вимог 160 000, 00 грн (про франшизу в розмірі 1500 грн позивачу відомо не було до надання відзиву на позов). Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу по страховому відшкодуванню у розмірі 160 000, 00 грн, не підтримує.

Однак, відповідач задовольнив позовні вимоги лише після пред`явлення позову, а тому з відповідача на користь позивача просить стягнути судові витрати в розмірі 1 280, 00 грн судового збору, вартість витрат на послуги експерта у сумі 10 400, 00 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 16 000, 00 грн.

02.04.2025р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу, оскільки її розмір не є обгрунтованим та пропорційним до предмету спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, не співмірний зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у заяві від 31.03.2025 року просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 18.03.2025 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 28.06.2024 року о 14.20 год. на автодорозі М 06 Київ Чоп, 405 км + 100м. сталася ДТП в якій водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п. 10.1, п. 10.4 ПДР України, при зміні напрямку не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, за що згідно постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 11.10.2024 року № 568/1120/24 визнаний винним за ст. 124 КУпАП. (а.с. 12-19)

Цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 застрахована згідно полісу від 03.08.2023 року № АТ 4301450 ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с. 8)

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як потерпілий, звернувся 11.11.2024 року до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 6-7).

Після повідомлення про ДТП ПАТ НАСК «Оранта» було зареєстровано страхову справу № 24-17-22473 та направлено лист щодо надання транспортного засобу BMW 760 LI, д.р.н. НОМЕР_2 для огляду представнику НАСК «Оранта» (а.с. 65)

ПАТ НАСК «Оранта» було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № ОЦВ -ЗГ -24-17-22473/2 від 21.02.2025 року на суму 158 500, 00 грн за мінусом франшизи та сплатила на рахунок потерпілого ОСОБА_1 , що підтверджується платіжною інструкцією № 13027 від 03.03.2025 року. (а.с. 78-80).

Відповідач повністю виконав свої договірні зобов`язання, сплативши суму боргу 158 500, 00 грн., із заявлених вимог 160 000, 00 грн. за мінусом франшизи в розмірі 1500 грн. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу по страховому відшкодуванню у розмірі 160 000, 00 грн, позивач не підтримує.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на час спірних правовідносин, передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При вирішенні справи суд враховує, що відповідач задовольнив позовні вимоги лише після пред`явлення позову, а тому позивач простить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1 280, 00 грн судового збору, вартість витрат на послуги експерта у сумі 10 400, 00 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 16 000, 00 грн.

Згідно квитанції № 81АК-2Р908 РКН9 від 29.07.2024 року ОСОБА_1 було оплачено послуги за проведення судової транспортно товарознавчої експертизи в сумі 10 400, 00 грн., а тому ці витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн., суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 27.07.2024 р., укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Поліщуком Д.В., Звіт від 29.03.2025 р. про надання правової допомоги в справі 568/233/25 відповідно до якого вартість послуг з надання правничої допомоги складає 16 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. є неспівмірною, зокрема, із складністю справи та виконаними роботами. Зокрема, представником позивача завищені години, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги - як надання ознайомлення із доказами та законодавством України, усної консультації, так і складання позовної заяви про стягнення стархового відшкодування. Зазначена категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, містить 6 аркушів, у позовній заяві відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення, додатки до позовної заяви, також є наперед визначеними та не потребують великих зусиль для їх зібрання. Крім цього, представник позивача у судових засіданнях участі не брав.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі №922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 280,00 грн., який підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріального збитку, завданого в наслідок дорожньо транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 на відшкодування понесених судових витрат 19 680, 00 грн. (дев"ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), з яких 10 400, 00 грн. витрати на експертизу, 8 000, 00 грн. витрати на правничу допомогу та 1 280,00 грн. судовий збір.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.05.2025р.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місцезнаходження 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, .

Суддя О.М. Делалова