Справа № 201/3323/25
Провадження № 2-о/201/143/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Соборний районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючої судді Федоріщева С.С.,

за участю секретаря судового засідання Максимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції заявника.

19 березня 2025 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу проживання, у якій просила суд встановити факт що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2003 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування своєї заяви послалася на те, що у зв`язку з тим, що вона та ОСОБА_3 не зареєстрували шлюб, заявниця не може в повному обсязі реалізувати свої права, а саме належним чином комунікувати з органами військового управління, подавати заяви до уповноважених органів щодо розшуку ОСОБА_3 та ініціювати питання виплати грошових коштів. У зв`язку з чим прохала встановити факт її проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 з 2003 року, як дружина та чоловік, в належному заявниці будинку за адресою: АДРЕСА_1 по 2022 рік. З початком повномасштабної війни, її сім`я була змушена залишити своє рідне місто, яке постійно знаходилося під російським бомбардуванням, а в подальшому опинилося під окупацією російської федерації, і в травні 2022 року переїхати до міста Дніпро, Дніпропетровської області. 06.05.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявами про взяття їх на облік як внутрішньо переміщених осіб за адресою АДРЕСА_2 . В лютому 2024 році ОСОБА_3 , 1974 року народження, було мобілізовано до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_4 та зараховано до військової частини НОМЕР_1 . 18.10.2024 році від ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшло сповіщення про те, що 10.10.2024 році старший солдат механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти 10.10.2024 року, під час ведення бойових дій біля н.п. Ольгівка, Курської області.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24 березня 2025 року, заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу було прийнято до провадження та відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

23 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання заінтересованої особи ОСОБА_2 (рідної доньки ОСОБА_3 ), у якому вона просила розглянути справу у її відсутність, та підтвердила факти, викладені у заяві про встановлення факту проживання однією однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

13 травня 2025 року до суду надійшло клопотання від представника заявниці, у якому вона підтримала всі вимоги, які викладені в заяві та просила задовольнити заяву у повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд завершив розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами, з урахуванням позицій сторін, висловлених ними на більш ранніх стадіях розгляду справи.

Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 проживала разом зі ОСОБА_3 з 2003 року, як дружина та чоловік, в належному заявниці будинку за адресою: АДРЕСА_1 по 2022 рік.

З початком повномасштабної війни заявниця разом із родиною та ОСОБА_3 переїхали до міста Дніпро та стали на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_2 .

В лютому 2024 році ОСОБА_3 , 1974 року народження, було мобілізовано до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_5 та зараховано до військової частини НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив службу у військової частини НОМЕР_1 зник безвісти 10.10.2024 року під час ведення бойових дій біля н.п. Ольгівка, Курської області, що підтверджується сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заявниця від першого шлюбу має сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який теж був мобілізований до лав ЗСУ, та будучи військовослужбовцем, зник безвісті в жовтні 2024 року в районі н.п. Часів Яр Бахмутського району, Донецької області, що підтверджується сповіщенням.

Заінтересована особа 1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є донькою ОСОБА_3 , 1974 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження. З семирічного віку ОСОБА_5 виховувала заявниця разом із ОСОБА_6 . Проживали всі разом в належному заявниці будинку за адресою: АДРЕСА_1 по квітень 2022 рік.

Таким чином, судом встановлено, що заявниця разом із ОСОБА_3 виховували двох дітей разом. Тобто їх відносини мали довготривалий характер.

За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини в місті Сєвєродонецьку Луганської області, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроїм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. Вказані обставини можуть підтверджуються письмовими показання свідків, які містяться в матеріалах справи.

Про відносини заявниці із ОСОБА_3 , як чоловіка та дружини свідчать фотокартки, на яких зображені вони, з родичами, у сімейному колі, з друзями та на сімейному відпочинку.

Також, матеріали справи містять копії особистого листування, голосові повідомлення, з яких вбачається спілкування заявниці з батьками ОСОБА_3 .

Факт спільного проживання у місті Дніпро підтверджується Деклараціями № 0001-50М9-6МФ0, 0001-50Н9-6МА0 від 27.06.2022 року, які укладені у одного сімейного лікаря ОСОБА_7 .

Також, факт проживання заявниці із ОСОБА_3 , як чоловіка та дружини підтверджується однаковою адресою фактичного місця реєстрації як внутрішньо переміщених осіб, а саме: АДРЕСА_3 .

За час спільного проживання у м. Дніпро, заявниця разом із ОСОБА_3 вели спільне господарство, в умовах воєнного стану здебільшого витрачали кошти на товари та послуги, які є необхідними для базового існування: продукти харчування та комунальні послуги.

Фотографіями, а також іншими доказами, наданими заявницею та досліджених судом, підтверджується факт спільного проведення дозвілля, відпочинку та проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Факт спільного проживання також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та заінтересованої особи ОСОБА_2 , долучених до матеріалів справи.

Заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебували. Також відсутні докази їх перебування у інших зареєстрованих шлюбних відносинах.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно зі частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 560/17953/21 у постанові від 18.01.2024 зробила такі висновки:

«94. Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

102. У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

103. Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

104. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

105. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

106. При цьому між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

107. Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

108. Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

117. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі N 287/167/18-ц (провадження N 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі N 290/289/22-ц (провадження N 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.».

Відповідно до частини другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

У Законі України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» термін «близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин» вживаються в такому значенні: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Висновки суду.

Дослідивши письмові докази у справі, оцінивши покази свідків та заінтересованої особи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, адже:

- факт, про встановлення якого просить заявниця, підтвердився дослідженими судом доказами, у тому числі: сповіщенням про зникнення безвісти, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.10.2024 року, листом-відповіддю від 13.03.2025 року № 11/2-5 Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської, копіями фотоматеріалів, деклараціями №0001-50М9-6МФ0, 0001-50Н9-6МА0 від 27.06.2022 року, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000007 від 06.03.2025 року, листуванням, пояснення свідків та заінтересованої особи, а також відсутністю у період спільного проживання інших зареєстрованих шлюбних відносин;

- встановлення факту, про який просила заявниця суд, має юридичне значення, тобто від нього залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, що вбачається з норм ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», які дозволять заявниці реалізувати права, передбачені цим законом, як близькому родичу та члену сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, у тому числі право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме); право на отримання достовірної інформації про хід та результати проведення розшуку безвісти зниклого чоловіка у порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України; право на отримання інформації про хід та результати розшуку у порядку, встановленому цим Законом; право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України;

- заявниця не має іншої можливості встановити та довести факт, що має для неї юридичне значення, адже чоловік, з яким вона проживала однією сім`єю без шлюбу, зник безвісти, і довести такий факт у позасудовому порядку неможливо;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 має для неї юридичне значення; в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку з чим суд уважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з безвісті зниклим ОСОБА_3 з 2003 року по дату його зникнення безвісти, їхнім взаємним стосункам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

Враховуючи викладене вище, суд уважає, що дана справа мала бути розглянута саме в окремому провадженні, а не в позовному, та заява підлягає задоволенню як підставна та обґрунтована.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81 ,89, 263-265, 293, 294 315 ЦПК України, ст.ст.3-5, 7 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Установити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з січня 2003 року по квітень 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев