Справа 206/6964/24
Провадження 2/206/666/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра

в складі: головуючої - судді Плінської А.В.,

при секретарі Білій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності,

встановив:

В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38 м.кв. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що є донькою ОСОБА_2 , з якою разом проживали та якій на праві власності належала спірна квартира. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої відкрилась спадщина та приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. 1 квітня 2020 року було заведено спадкову справу. З 14 липня 2022 року нотаріус припинив свою діяльність як приватний нотаріус не видавши свідоцтво про прийняття спадщини, адже позивачка не змогла віднайти оригінали правовстановлюючих документів на квартиру через агресію російської федерації, а тому позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою судді від 27 січня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовче судове засідання з викликом сторін.

Ухвалою від 02 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак представником позивача було подано заяву до суду про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача - Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, щодо розгляду справи, просять винести рішення у відповідності до вимог законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження, шлюб та смерть.

Як слідує з довідки Залізної міської ради від 10 січня 2020 року №11 ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 на момент її смерті в АДРЕСА_2 . Власником вказаної квартири була ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, технічним паспортом на квартиру, листом Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 6 серпня 2024 року №2394/02-1.

1 квітня 2020 року приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. було заведено спадкову справу №150/2020 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , зареєстрованої на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 . А з 14 липня 2022 року ОСОБА_5 припинив свою діяльність як приватний нотаріус Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області не видавши свідоцтво про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 не надано нотаріусу для оформлення спадщини оригінали документів, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_4 на спірну квартиру. Вказані обставини підтверджуються роз`ясненнями приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рижкова О.О. від 13 серпня 2024 року №362/01-16 та наказом Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_6 .

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України та ч. 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців).

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено, що ОСОБА_4 була власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 . На час смерті останньої, донька та мати проживали разом та ОСОБА_1 вступила в управління майном, а тому є підстави для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст.10,11,81, 258,264-266 ЦПК України,328, 349, 392, 1216, 1218 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 38 м.кв. в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Плінська