Справа № 188/1342/25
Провадження № 4-с/188/6/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Лисяк А.Є.

за участю представників сторін:

від скаржника: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від боржника: не з`явилась

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Петропавлівка скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, відповідно до якої просить:

- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Петропавлівського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ольшанської Світлани Олександрівни в частині не контролювання виконання рішення боржницею ОСОБА_2 та не винесення Постанови про накладення штрафу на боржницю ОСОБА_2 за невиконання без поважних причин ухвали Петропавлівського районного суду від 26.02.2025 року по справі № 188/1704/24;

- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Петропавлівського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ольшанської Світлани Олександрівни в частині не направлення повідомлення до органу досудового розслідування про вчинення боржницею ОСОБА_2 кримінального правопорушення за невиконання без поважних причин ухвали Петропавлівського районного суду від 26.02.2025 року по справі № 188/1704/24;

- зобов`язати головного державного виконавця Петропавлівського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ольшанську Світлану Олександрівну винести постанову про накладення штрафу на боржницю ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 в розмірі 1 700, 00 грн.;

- зобов`язати головного державного виконавця Петропавлівського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ольшанську Світлану Олександрівну направити повідомлення органу досудового розслідування про вчинення боржницею ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги зазначає, що в провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа № 188/1704/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Служба у справах дітей Петропавлівської селищної ради про визначення місця проживання дитини з батьком та зобов`язання вчинити певні дії. 26.02.2025 року ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області частково задоволено заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , яку ОСОБА_2 свідомо та навмисно не виконує, а саме: станом на 18.04.2025 року жодного разу не організувала спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 . 23.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Петропавлівського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження. Оскільки ухвала суду боржницею добровільно не була виконана, скаржник вважає, що головний державний виконавець Ольшанська С.О. повинна була перевірити виконання рішення боржницею ОСОБА_2 та винести постанову про накладення штрафу на боржницю ОСОБА_2 та повідомити її про кримінальну відповідальність. Оскільки станом на 18.04.2025 року головний державний виконавець Ольшанська С.О. не направила органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржницею ОСОБА_2 кримінального правопорушення, скаржник не погодився з діями (бездіяльністю) головного державного виконавця Ольшанської С.О., що і зумовило його звернення до суду з відповідною скаргою.

Скаржник в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з`явилась, направила до суду відзив на скаргу, згідно якого заперечувала проти задоволення скарги та просила в її задоволенні відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, також направила до суду відзив на скаргу, згідно якого просила відмовити в задоволенні скарги.

Представник Служби у справах дітей Петропавлівської селищної ради в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв до суду не надходило.

Враховуючи строки розгляду скарги, передбачені ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні Петропавлівського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП № 77627794 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановити зобов`язання ОСОБА_2 організовувати спілкування доньки ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 у режимі відеозв`язку через мобільні телефони з 19:00 за часом України кожної середи, кожної суботи, кожної неділі протягом десяти хвилин кожного разу, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2025 року.

Скаржник зазначає, що ОСОБА_2 свідомо та навмисно не виконує ухвалу суду, а саме: станом на 18.04.2025 року жодного разу не організувала спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , в зв`язку з чим головний державний виконавець Ольшанська С.О. повинна була перевірити виконання рішення боржницею ОСОБА_2 та винести постанову про накладення штрафу на боржницю ОСОБА_2 , повідомивши її про кримінальну відповідальність.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник фактично не погоджується з діями головного державного виконавця Ольшанської С.О., які виразились у не накладенні штрафу на боржницю ОСОБА_2 та не повідомлення її про кримінальну відповідальність, вважаючи їх такими, що ніяк не пов`язані зі своєчасним, повним і неупередженим виконанням судових рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник не погоджується з діями головного державного виконавця щодо не накладення штрафу на боржницю ОСОБА_2 та не повідомлення її про кримінальну відповідальність, вважаючи їх такими, що суперечать чинному законодавству.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено наданими копіями матеріалів виконавчого провадження № 77627794, 27.03.2025 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 77627794, копію якої за вихідним номером 29809 направлено сторонам виконавчого провадження до відома та виконання до електронних кабінетів в ЄСІТС у відповідності до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», а також через АТ «Укрпошта» рекомендованими листами: боржнику 497, стягувачу 306, однак 22.04.2025 року дані листи повернулися до відділу ДВС з відміткою «не вручені за закінченням терміну зберігання».

Отже, судом встановлено, що головний державний виконавець 27.03.2025 року окрім направлення постанови про відкриття провадження з накладенням ЕЦП сторонам виконавчого провадження до електронних кабінетів в ЄСІТС, вказану постанову також направила ще й рекомендованими листами через АТ «Укрпошта».

Вказані дії цілком узгоджуються з вимогами ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», що в жодному разі не свідчить про бездіяльність державного виконавця в цій частині.

Також при дослідженні обставин справи та доказів в судовому засіданні судом не встановлено жодних порушень державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині зобов`язання державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа також про зміну місця роботи.

Як зазначає державний виконавець, до 18.04.2025 року жодна із сторін не повідомляла про виконання чи не виконання рішення суду.

Більш того, 18.04.2025 року на електронну пошту відділу надійшло письмове пояснення від боржника ОСОБА_2 , в якому зазначено, що постанову про відкриття виконавчого провадження остання отримала 17.04.2025р., при цьому жодних дій, спрямованих на вчинення перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою, не вчиняла, навпаки, батько з 10.03.2025 року не вийшов на зв`язок з донькою.

Обставини отримання ОСОБА_2 повідомлення про відкриття виконавчого провадження саме 17.04.2025 року підтверджується матеріалами справи, тобто скріншотом з мобільного додатку ДІЯ.

Тобто, в зв`язку з тим, що відповідно до даних АСВП за вкладкою «сторони виконавчого провадження (по боржнику)» суб`єкта не ідентифіковано в системі ЄСІТС, головним державним виконавцем обчислення дати отримання постанови про відкриття виконавчого провадження відраховані з 17.04.2025 року, а вже 18.04.2025 року головним державним виконавцем на електронні адреси сторін направлено вимоги державного виконавця з метою отримання інформації про те, чи відбувалося спілкування стягувача зі своєю донькою, адже у даному випадку як боржник так і стягував мають пряме та активне відношення до виконання рішення суду.

В подальшому, від стягувача до державного виконавця надійшло повідомлення про те, що з 19.04.2025 року почало відбуватися спілкування з дитиною, яке мало неодноразовий характер і в подальшому.

Так, оскільки обґрунтуванням скарги було порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, суд, після з`ясування всіх обставин справи, не вбачає доказів обґрунтованості скарги, вважаючи її необгрунтованою та такою, що не містить конкретних фактів, підтверджуючих протиправність дій державного виконавця та порушення ним норм чинного законодавства.

Незгода скаржника з діями державного виконавця базується лише на його власній думці та на неприйнятті даних фактів, оскільки, як було зазначено вище, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що всі дії державного виконавця, в тому числі і оскаржувані, були направлені на виконання ухвали суду.

Крім того, відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з наданих матеріалів виконавчого провадження, 17.04.2025 року боржник через портал ДІЯ дізналась про відкриття виконавчого провадження, з 19.04.2025 року почало відбуватися спілкування стягувача з дитиною, яке тривало і в подальшому, боржник не ухилявся від виконання ухвали суду, таким чином, боржниця виконує рішення суду і наразі відсутні підстави для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин рішення суду.

За результатами судового розгляду було встановлено, що всі дії державного виконавця, в тому числі і оскаржувані, були направлені виключно на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, факту порушення прав заявника встановлено не було.

Будь-яких доказів на підтвердження протилежного скаржником до суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушень, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника, а такого в судовому засіданні встановлено не було, суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії (бездіяльність) державного виконавця, що стали предметом для подання скарги, є такими, що не суперечать вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя К. В. Місюра