Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/7329/23
Провадження № 2/644/1433/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Саркісян О.А.,

за участю секретаря Мухіна Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 644/7329/23 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що позивачу у жовтні місяці 2020 року стало відомо про наявність заповіту на його користь, залишеного ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про смерть - місце смерті зазначено: селище Борівське Шевченківського району Харківської області. На момент смерті спадкодавець проживав один, що підтверджується довідкою Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області за № 336/02-29 від 30.09.2020 року. ОСОБА_1 не було відомо про існування заповіту посвідченого Самощенко О.І., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 112, складеного померлим ОСОБА_2 , як за його життя так і після його смерті. Відповідно до заповіту посвідченого Самощенко О.І., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 112, заповідане позивачу майно складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення (ведення товарного сільськогосподарського виробництва), загальною площею 9,0032 га, кадастровий номер :02:002:0083, що розташована за адресою Харківська область, Шевченківський район, Борівська селищна рада та перебуває у приватній власності померлого ОСОБА_2 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ХР № 104684. Зазначена земельна ділянка з 2017 року фактично перебуває у користуванні позивача на підставі договору оренди від 21.11.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 109873287 від 04.01.2018 року про реєстрацію речового права, а саме права оренди земельної ділянки.Стан здоров`я ОСОБА_1 перешкоджає веденню активного життя способу життя, оскільки з 2018 року останньому встановлено діагноз «Цукровий діабет другого типу, середньої важкості, дисцикуляторна енцефалопатія II ступеня, гіпертонічна хвороба та ішемічна хвороба серця», що прив`язує його до лікарні та звичного способу життя, не дозволяючи звичні пересування, подорожі, зміни раціону, стресові ситуації, тощо. На початку жовтня місяця 2020 року ОСОБА_1 випадково дізнався про смерть ОСОБА_2 та після чергової виписки з лікувального закладу звернувся до своєї знайомої ОСОБА_3 , яка в Шевченківському районі Харківської області також займається вирощуванням сільськогосподарської продукції. Так, ОСОБА_3 повідомила позивача, що в січні місяці 2018 року ОСОБА_2 звернувся до неї з проханням допомогти йому скласти заповіт на земельну ділянку загальною площею 9,0032 га, кадастровий номер :02:002:0083, яка перебуває в оренді ОСОБА_1 . Після складання заповіту посвідченого Самощенко О.І., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 112, ОСОБА_2 передав його ОСОБА_3 на зберігання, яка на початку жовтня 2020 року передала його позивачу. 15.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області Томчука С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області Томчуком С.М. заведено спадкову справу за № 150/2020, однак 15.10.2020 року за № 421/02-14 прийнято рішення у формі постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку із з пропущенням встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 27.09.2023 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 08.11.2023 року вирішено витребувати у приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області Томчука Сергія Миколайовича належним чином засвідчену копію спадкової справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

22.01.2024, через канцелярію суду, на виконання ухвали суду від 08.11.2023 приватний нотаріус Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Сергій ТОМЧУК надав копію спадкової справи №150/2020 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 27.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено зазначену цивільну справу до розгляду в судове засідання.

В поданій до суду заяві, через систему «Електронний суд», представник позивача адвокат Кутовой Г.І. просив розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги задовольнити. Крім того у додаткових поясненнях по справі від 30.01.2025, виклав, що в процесі розгляду вказаної справи встановлено, що правочин (заповіт від 12.01.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.І. та зареєстрований в реєстрі за № 112) був предметом спору (розгляду) в судовому порядку. Так, в 2021 році до Шевченківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на день смерті, встановлення нікчемності заповіту та застосування наслідків нікчемності. Ухвалою судді Шевченківського районного суду Харківської області Тордія Е.Н. від 13.07.2021 року у справі № 637/585/21 відкрито провадження та було призначено підготовче судове засідання в приміщенні Шевченківського районного суду Харківської області. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» вказана цивільна 637/585/21 з Шевченківського районного суду Харківської області надійшла до Диканського районного суду Полтавської області. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 02.05.2023 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у вказаній цивільній справі о 14 год. 00 хв. 01 червня 2023 року в приміщенні Диканського районного суду Полтавської області. Стороною Відповідача по справі 637/585/21, як до Шевченківського районного суду Харківської області так і до Диканського районного суду Полтавської області подано всі відповідні докази та заперечення по суті позовної заяви ОСОБА_4 . З наявних у матеріалах справи поштових рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що повідомлення суду про призначення підготовчого засідання у справі та судові повістки були вручені позивачу ОСОБА_4 13 вересня 2023 року та 04 жовтня 2023 року за адресою, вказаною у позові як адреса для листування з позивачем. Судом було здійснено спроби зв`язатися з позивачем за вказаним у позовній заяві номером телефону, однак зв`язок за цим номером телефону відсутній. Для забезпечення права позивача на отримання інформації про судовий розгляд справи, недопущення порушення його прав на справедливий суд та доступ до правосуддя, з метою повного, об`єктивного та оперативного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу від 17.07.2023 про зобов`язання Міністерства соціальної політики України надати суду інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб стосовно зокрема позивача ОСОБА_4 . Відповідно до повідомлення Міністерства соціальної політики України від 15.08.2023, відомості про позивача ОСОБА_4 , як внутрішньо переміщену особу, відсутні. Таким чином, судом було вжито вичерпних заходів щодо належного повідомлення позивача ОСОБА_4 про судовий розгляд справи, однак позивач в підготовче засідання неодноразово не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав, в тому числі і про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. На підставі вищевикладеного, ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 18.10.2023 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявлють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на день смерті, встановлення нікчемності заповіту та застосування наслідків нікчемності - залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача ОСОБА_4 .

Представник відповідача Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, через систему «Електронний суд», надав заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, за наявними в матеріалах справи документами та доказами у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Вивчивши матеріали справи, оцінив надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у селищі Борівське, Шевченківського району, Харківської області, що підтверджується к. свідоцтва про смерть (а.с. 20).

За час життя 12 січня 2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на випадок смерті уклав заповіт, згідно якого розпорядився: земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,0032 га, кадастровий номер :02:002:0083, що розташована за адресою: Харківська область, Шевченківський р., с/рада Борівська, - заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований у Спадковому реєстрі та чинний станом на 15.10.2020 (а.с. 99, 100, 109).

Земельна ділянка, загальною площею 9,0032 га, кадастровий номер :02:002:0083, що розташована за адресою: Харківська область, Шевченківський р., с/рада Борівська, з 21.11 2017 року фактично перебуває у користуванні позивача, на підставі договору оренди від 21.11.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 109873287 від 04.01.2018 року про реєстрацію речового права, а саме права оренди земельної ділянки (а.с. 14-17).

ОСОБА_1 дізнався про існування вище зазначеного заповіту на початку жовтня 2020 року від ОСОБА_3 , який знаходився у останньої на відповідальному зберіганні (а.с. 19).

15.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчука С.М. із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом.

Як убачається з к. матеріалів спадкової справ №150/2020 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , до приватного нотаріуса Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчука С.М. звернулись: 29.04.2021 року із заявою про прийняття спадщини зверувся син померлого ОСОБА_4 , 30.04.2021 року приватного нотаріуса Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчука С.М. син померлого ОСОБА_6 , який також звернувся із заявою про прийняття спадщини від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , які є доньками померлого ОСОБА_2 (а.с. 92, 93).

Постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 15.10.2020 №421/02-14 року приватний нотаріус Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчук С.М. відмовив у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку із з пропущенням встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с 144).

Постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 05.05.2021 №241/01-24року приватний нотаріус Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчук С.М. відмовив у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із з пропущенням встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 145).

Постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 05.05.2021 №249/02-14 року приватний нотаріус Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчук С.М. відмовив у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із з пропущенням встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 146).

Постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 05.05.2021 №250/02-14 року приватний нотаріус Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчук С.М. відмовив у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із з пропущенням встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 147).

Постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 05.05.2021 №251/02-14 року приватний нотаріус Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчук С.М. відмовив у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із з пропущенням встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 148).

Постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 05.05.2021 №253/02-14 року приватний нотаріус Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчук С.М. відмовив у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із з пропущенням встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 149).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1223 ЦК України Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, інших осіб, які прийняли спадщину за законом судом не встановлено.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 25.03.2020 (справа № 642/2539/18-ц) дійшов висновку, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У постанові Верховного Суду від 15.09.2023 (справа №345/4153/22) зазначено:

«Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.

Отже, лише якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Водночас необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, Верховного Суду у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Правозастосовна практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є усталеною.»

У Постанові Верховного Суду від 20.03.2024 справа №545/1231/23 п. п.48,49 викладено:

«Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі№ 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.»

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на те, що він дізнався про існування заповіту лише у жовтні 2020 року, коли після чергової виписки з лікувального закладу звернувся до своєї знайомої ОСОБА_3 , яка в Шевченківському районі Харківської області також займається вирощуванням сільськогосподарської продукції, ОСОБА_3 повідомила позивача, що в січні місяці 2018 року ОСОБА_2 звернувся до неї з проханням допомогти йому скласти заповіт на земельну ділянку загальною площею 9,0032 га, кадастровий номер :02:002:0083, яка перебуває в оренді ОСОБА_1 . Після складання заповіту посвідченого Самощенко О.І., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 112, ОСОБА_2 передав його ОСОБА_3 на зберігання, яка на початку жовтня 2020 року передала його позивачу та 15.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області Томчука С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Крім того зазначив, що стан здоров`я позивача перешкоджає веденню активного життя способу життя, оскільки з 2018 року останньому встановлено діагноз «Цукровий діабет другого типу, середньої важкості, дисцикуляторна енцефалопатія II ступеня, гіпертонічна хвороба та ішемічна хвороба серця», , що підтверджується копією медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 за № 3373 виданої КНП «Міська студентська лікарня» Харківської міської ради. З травня 2019 року стан здоров`я позивача погіршився, та осінній період 2019 року він постійно лікувався амбулаторно, що підтверджено копією медичної картки амбулаторного хворого від 05.10.2020 року КНП «МСЛ» Харківської міської ради, а у на протязі 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується копією медичної картки хворого ОСОБА_1 за № 194 та № 2345 виданої КНП «Міська студентська лікарня» Харківської міської ради. Крім цього, враховучи, що всі соціальні зв`язки ОСОБА_1 окрім сімейних, були перервані запровадженням загальнодержавного карантину через спалах у світі вірусу «COVID-19» (коронавірусу) та Постановою Кабінету міністрів України за № 211 від 11.03.2020 року, яку продовжено Постановою КМУза № 392 від 20.03.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України Гострої респіраторної хвороби «COVID-19», спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», які продовжувалися до 27 червня 2023 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 по справі №201/13445/23 зроблений наступний висновок:

п. 87 З урахуванням наведених мотивів цієї постанови Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання про наявність підстав для відступу від загального правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, про те, що «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини», шляхом конкретизації, зазначивши таке:

- необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права;

- втім це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини;

- спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини;

- тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування).

Отже необізнаність спадкоємця ОСОБА_1 про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки заповіт як фундаментальний принцип спадкового права, є єдиною підставою спадкування, і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказані встановлені судом обставини унеможливили своєчасне, протягом шести місяців після смерті спадкодавця, звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 з вищевказаних поважних причин пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому суд визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Керуючись ст.ст.10,76,77,81,263-265, 280 ЦПК України,

ст.ст.15.16.1220,1223,1268,1270,1272 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Шевченківська селищна військова адміністрація Куп`янського району Харківської області (місцезнаходження: Харківська область, Куп`янський район, смт. Шевченкове, вул. Лермонтова, 2, ).

Суддя: О.А. Саркісян