Провадження № 2/484/728/25
Справа № 569/1449/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

14.05.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Шикері І.А., за участю секретаря судових засідань Туркалової І.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 з Рівненського міського суду Рівненської області, за підсудністю, надійшла цивільна справа справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 12.04.2018. Від шлюбу з відповідачем вони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.05.2018, з відповідача на її користь на утримання сина стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 746 грн., з подальшою індексацією, щомісячно, починаючи з 12.04.2018 і до повноліття дитини. Однак, позивачка рахує, що призначений рішенням суду розмір аліментів у 746 грн., на теперішній час, є меншим, ніж мінімальний розмір аліментів, встановлений законом, та є недостатнім для утримання сина та його гармонійного розвитку. До того ж, дитина потребує постійного догляду та консультації лікарів стоматолога та лікаря-ортодонта. Водночас, відповідач є працездатною особою, фізично здоровий, і має можливість виконувати обов`язок по утриманню дитини. Тому, беручи до уваги, що відповідач має на утриманні ще одного сина 2010 р.н., просить змінити спосіб стягнення аліментів, з твердої грошової суми в розмірі 746 грн. на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, проте до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивачки до суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин та якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, заяву позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірваного рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 12.04.2018.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьками якого є: мати ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_2 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.03.2017 (а.с.3).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.05.2018, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі, в розмірі 746 грн. з подальшою щомісячною індексацією, починаючи з 12.04.2018рок та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.10,11).

Позивачка разом з сином проживають без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Малолітній ОСОБА_3 є учнем 2-Б классу Рівненського ліцею № 19 Рівненської міської ради (а.с.14,15).

Дитина знаходиться на утриманні матері, яка в свою чергу, для належного гармонійного розвитку дитини, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача.

Стаття 192 СК України визначає можливість зміни раніше визначеного на підставі рішення суду розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З огляду на відсутність заборони на законодавчому рівні змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, зміна розміру аліментів може відбуватись у виді зміни способу їх стягнення.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу стягнення аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей183,184 СК України.

Отже, способом стягнення аліментів може бути їх присудження у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі.

Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми, та з урахуванням того, що на утриманні відповідача є ще одна неповнолітня дитина, просить стягнути аліменти на її користь, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і про таке не заперечував й відповідач.

За відсутності імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, суд вбачає наявність підстав для визначення розміру аліментів у частці від доходу платника аліментів.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 року виклав висновок, який зводиться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Відповідно до частини другої ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150,180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд вважає, що раніше визначений рішенням суду розмір аліментів, у сумі 746 грн. щомісяця, на даний час не забезпечує належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Тому, на думку суду, розмір аліментів у частці від доходу платника аліментів у розмірі 1/6 частини є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати сину, і який не призведе до порушення прав та інтересів відповідача.

Такий розмір аліментів, є розумним, співмірним та відповідає вимогам закону.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначенні ст. 182 Сімейного кодексу України.

Відповідач є здоровою, працездатною особою, тобто може працювати і отримувати дохід.

Враховуючи наведене, необхідно змінити спосіб стягуваних з ОСОБА_2 аліментів з твердої грошової суми, в розмірі 746 грн., на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, в зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст.2,5,10-13,77-81,89,141,258,259,263-265,274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначений рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.05.2018 у справі № 484/1553/18, провадження № 2/484/903/18.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір, в сумі 1211 (однієї тисячі двохсот одинадцяти) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлено 14.05.2025.

Відомості про сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

С У Д Д Я: І.А.ШИКЕРЯ