Провадження № 2/537/1153/2025
Справа № 537/2588/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2025 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Маханькова О.В.,
за участі секретаря судового засідання Поколоти О.В.,
представника позивача - адвоката Гнатенко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Гнатенко Сергія Івановича, який діє в інтересах Акціонерного Товариства «Кременчуцький Сталеливарний Завод» до відповідача ОСОБА_1
про стягнення заборгованості з оплати оренди та комунальних послуг
Представник позивача адвокат Гнатенко С.І. звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Позивача заборгованість з оплати оренди та комунальних послуг в розмірі 10 665,68 грн.; стягнути з Відповідача на користь Позивача відшкодування витрат на оплату правничої (адвокатської) допомоги в розмірі 5 000,00 грн.; ??стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір в розмірі 3028,00 грн.
На обґрунтування позову представником зазначено, що у власності АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ СТАЛЕЛИВАРНИЙ ЗАВОД» АТ «КСЗ» (рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради депутатів трудящих №667 від 26.11.1975 р., і №869 від 03.10.1997 р.,) перебуває гуртожиток АДРЕСА_1 , загальною площею 5812 м. кв. для проживання робітників, які працюють на даному підприємстві. Згідно заяви ОСОБА_1 від 15.08.2023 останній звернувся до адміністрації АТ «КСЗ» з проханням надати йому в оренду кімнату № 87 корпусу «А» у гуртожитку АТ «КСЗ». 01.09.2023 з ОСОБА_1 було укладено договір оренди кімнати №33-2023. 05.10.2023 до адміністрації АТ «КСЗ» надійшла заява дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з проханням дозволити поселення у гуртожитку АТ «КС3» в кімнаті №87 корпусу «А» разом із орендарем кімнати. Боржник (Відповідач) ОСОБА_1 не виконує обов?язки, покладені на нього чинним законодавством, починаючи з вересня 2023 по квітень 2024 включно, не оплачує вартість оренди га комунальні послуги. Загальна сума боргу відповідача за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги складає: 10 665,68 грн. На виконання розпорядження адміністрації АТ «КС3» за № 6-1 від 07.05.2024 Відповідачу було направлено повідомлення АТ «КС3» від 07.05.2024 про розірвання договору оренди кімнати N?33-2023 від 01.09.2023 та повідомлено Відповідача про відмову від договору оренди кімнати в гуртожитку №33-2023 від 01.09.2023 за адресою: АДРЕСА_2 та розірвання договору в односторонньому порядку з 13.05.2024, з яким дружина Відповідача ознайомлена ПІД підпис. Добровільно погасити заборгованість за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги Боржник не бажає, тому АТ «КС3» змушено звернутися до Суду для захисту порушеного права та стягнення заборгованості з оплати оренди та комунальних послуг. Додатково повідомляємо, що Відповідач не є працівником АТ «КС3».
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.05.2025 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження
Представник позивача АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, де позовні вимоги підтримав, клопотав розгляд справи проводити без його участі за наявними матеріалами справи, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином .
Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Спосіб захисту, обраний позивачем, відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України.
У відповідності до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що гуртожиток № НОМЕР_1 за адресою:м. Кременчук, вулиця Шістдестників знаходиться на балансі АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», згідно копії рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради депутатів трудящих №667 від 26.11.1975 р., і №869 від 03.10.1997 р.
Згідно договору оренди кімнати №33-2023 від 01.09.2023 року ОСОБА_1 та АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» уклали цей договір житла в гуртожитку.
Згідно п.2.1 договору оренди кімнати №33-2023 від 01.09.2023 Орендар вносить плату за оренду кімнати, нараховані комунальні послуги, енергоносії на розрахунковий рахунок Орендодавця до останнього дня місяця, що слідує за розрахунковим.
Відповідно до п.2.2 вказаного договору, вартість оренди складає 50 грн. за 1 кв. м., що у сумі складає 900 (дев?ятсот) гривень за орендовану кімнату. Пункт 3.2.6 вищевказаного договору оренди кімнати №33-2023 від 01.09.2023 зазначає, що Орендар зобов?язаний своєчасно вносити орендну плату, плату за утримання будинку, комунальні послуги, енергоносії на розрахунковий рахунок Орендодавця.
Розпорядженням №6-1 від 07.05.2024 року Акціонерного товариства «Кременчуцький Сталеливарний Завод» вручити ОСОБА_1 повідомлення про розірвання договору оренди кімнати в гуртожитку №33-2023 від 01.09.2023 року.
За змістом статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об?єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (стаття 2 Закону). Відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); правитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуги з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об?єкти газоспоживання споживача; послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення - суб?єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідвелення; послуг з поводження з побутовими відходами - суб?єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку. Відповідно до статей 67,162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, таз, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов?язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до загальних умов виконання зобов?язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов?язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов 'язань. Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов?язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов?язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов?язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов?язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов?язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов?язанням. 3 огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов?язанням, у якому, серед інших прав та обов?язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов?язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. За положеннями статей 319,322 ЦК України власність зобов?язує. Власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин 1 та 2 статті 61, статей 64 та 65 Житлового кодексу користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім?я якого видано ордер. Відповідно до вимог статей 67 і 68 Житлового кодексу України наймач зобов?язаний своєчасно щомісячно вносити квартирну плату и плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. У осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов?язки за договором найму жилого приміщення частини 1 та 2 статті 64 Житлового кодексу.
Відповідно до статті 5 Законом України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: житлова послуга - послуга з правління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників Багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов?язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги, у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону.
При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (стаття 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги). Споживач має право: на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності прилалів обліку)за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об?єкті нерухомого майна ) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг пункт 6 ч.1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 3028, 00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного:
Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.2 ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати оренди, комунальних послуг та понесені судові витрати.
Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовну заявупредставника позивача адвоката Гнатенко Сергія Івановича, який діє в інтересах Акціонерного Товариства «Кременчуцький Сталеливарний Завод» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати оренди та комунальних послуг задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено і підписано 19.05.2025
Суддя Маханьков О.В.