Справа № 214/3287/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Розстальної К. В.,

за відсутності сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву відповідача ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Хоменком Олександром Олексійовичем про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 по справі № 214/3287/18 позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.05.2010 станом на 31.05.2018 в загальному розмірі 47168 грн. 47 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом 7852 грн. 58 коп., по процентам за користування кредитом 36457 грн. 02 коп., штрафу, який включає 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. фіксована частина, та 2358 грн. 87 коп. процентна складова, вирішено питання про судові витрати по сплаті судового збору.

28 квітня 2025 року представник відповідача адвокат Хоменко О. О. звернувся до суду із заявою про перегляд зазначеного заочного рішення, у якій просить суд скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

В обґрунтування зазначеної заяви представник відповідач посилається на те, що в судові засідання, призначені по справі про які відповаідач дізнався лише після отримання заочного рішення, Відповідач не міг з`явитись до суду по незалежним від нього причинам, та у зв`язку з від`їздом до іншої країни, відтак Відповідач не знав про час та місце проведення судових засідань, про що свідчать не отримані судові повістки які є в матеріалах справи. За місцем реєстрації відповідача повістки не надходили, мати відповідача додатково наголошує на тому, що жодних повідомлень у поштову скриньку також не надходили, варто також врахувати, що на дату розгляду судової справи Відповідач знаходився за кордоном. Судові повістки Відповідачу жодного разу не були вручені, повідомлення з пошти також не надходили, тому Він ніяк не міг знати про те, що йде розгляд справи зі стягнення заборгованості за кредитним договором, більш того, жодних претензій зі сторони банку протягом усього періоду до дати розгляду справи та дати фактичного винесення рішення не надходило взагалі. Повісток Відповідач не отримував, ніяких документів з суду не надходило, позовної заяви Відповідач також не отримував і не знає її змісту, тому був позбавлений можливості знати про час і місце розгляду справи, тому що не був повідомлена належним чином.

Також у поданій до суду заяві представник позивача вказує, що відповідач заперечує проти позову у зв`язку з його недоведеністю, відсутністю належних доказів, що підтверджували б факт ознайомлення відповідача з процентними ставками та штрафними санкціями по картці універсальна, оскільки відсутні належні докази ознайомлення відповідача з цими положеннями, як і відсутні підписи відповідача. Більш того, нараховані позивачем штрафні санкції в розумінні ЦК України значною мірою перевищують суму заборгованості по кредиту, отже дані штрафні санкції є несправедливим по відношенню до відповідача та є додатковим джерелом збагачення позивача, що в свою чергу суперечить нормам ЦК України, рішенню Конституційного суду України. Варто також зауважити, що у заяві яка могла укладатись між позивачем та відповідачем, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем докази надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору

Крім того, у поданій до суду заяві про перегляд заочного рішення роедставник відповідача вказує на ту обставину, що відповідач був позбавлений можливості під час розгляду справи подати заяву про застосування строків позовної давності.

Ухвалою від 01.05.2025 поновлено відповідачу ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, прийнято до провадження заяву про перегляд заочного рішення та призначкено розгляд заяви у відкритому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Хоменко О. О. у судове засідання не з`явились. Представник відповідача надав суду заяву про підтримання вимог заяви про перегляд заочного рішення.

Представник банку у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Дані обставини підтверджуються відповідною довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а. с. 44).

На вказану адресу судом для відповідача направлялися поштою повідомлення про виклик до суду з рекомендованим повідомленням.

Як вбачається із рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, конверт з повідомленням про виклик до суду разом з копією позову було повернуто до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а. с. 48) та повторно з тих же підстав до суду повернуто поштове відправлення з повісткою про виклик до суду на наступну дату судового засідання (а. с. 84).

Належних доказів щодо порушення порядку вручення кореспонденції працівниками АТ «Укрпошта» суду не надано.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду судом.

Як зазначив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 13.05.2024 по справі № 755/4829/23, днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Суд також звертає увагу учасників справи, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

З огляду на той факт, що відповідачу ОСОБА_1 направлялись повідомлення про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, він вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суду не надано доказів перебування відповідача за кордоном на час розгляду справи, як на це посилається представник відповідача у заяві про перегляд заочного рішення.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Сполучник "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, заяву про перегляд заочного рішення відповідача слід залишити без задоволення.

Зазначене не перешкоджає відповідачу по даній справі оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 284, 287, 288 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2018 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням https://court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 13 травня 2025 року.

Суддя С.І. Сіденко