Справа № 686/5096/25
Провадження № 2/686/2994/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку ст. 247 ЦПК України, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Просить визнати за нею право власності на ? частину квартири

АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м. Іншу ? частку квартири

АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м. залишити у власності ОСОБА_2 .

На обґрунтування свого позову вона вказала, що 04.01.1998 року сторони уклали шлюб, який був розірваний рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12.08.2022 року справа №686/11444/22.

03.05.2005 року під час шлюбу, на ім`я відповідача, було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно двокімнатну квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м., яку вони придбали у Хмельницького державного комунального підприємства «Хмельницькбудзамовник» за договором про сумісну діяльність по будівництву житлового будинку від 12.03.2003 року сплативши за неї 77721 грн., що підтверджується копіями документів отриманими позивачем на запит адвоката в Хмельницькому БТІ.

Передбачається, що будь-яке майно придбане під час шлюбу є спільною власністю подружжя, частки якого в цьому майні є рівними.

Відповідач заперечує право власності позивача на спірне майно, стверджуючи, що вона на нього ніякого права, оскільки вона не власник по документах, а квартира куплена за його кошти. Але оскільки в квартирі живе донька сторін, він не забороняє приходити в квартиру для доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Це змушує її звертатися до суду для визначення її частки в спільному майні подружжя та відповідної реєстрації права власності на ? частину спірної квартири в Державному реєстрі речових прав.

Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 04.01.1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був розірваний рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12.08.2022 року справа №686/11444/22.

03.05.2005 року під час шлюбу, на ім`я відповідача, було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно двокімнатну квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м., яку вони придбали у Хмельницького державного комунального підприємства «Хмельницькбудзамовник» за договором про сумісну діяльність по будівництву житлового будинку від 12.03.2003 року сплативши за неї 77721 грн., що підтверджується копіями документів отриманими позивачем на запит адвоката в Хмельницькому БТІ.

Згідно з ст. 60 СК України, вважається, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

П.21 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року визначено, що вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя

вони внесені, відповідно до ст. 61 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно з ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 4,5 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Ч.1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 гривень 20 копійок сплоченого судового збору та 21000 гривень витрат на правову допомогу. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 6358 гривень 80 копійок судового збору.

Керуючись ст. ст..319, 321, 392, 370 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 4, 12, 76, 77, 81, 141, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м.

Іншу ? частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м. залишити у власності ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 гривень 20 копійок сплоченого судового збору та 21000 гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 6358 гривень 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 15.05.2025 року.

Суддя: