Єдиний унікальний номер305/4674/24
Провадження по справі 2/305/195/25
РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2025 м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ластовичака В.Ю., за участі секретаря судового засідання Біроваш О.О., представника позивача Скрипченка Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_3 , про визнання батьківства,

встановив:

До суду 29.11.2024 надійшов у електронній формі позов ОСОБА_1 , поданий у його інтересах адвокатом Скрипченком Д.В., до ОСОБА_2 , Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_3 , про визнання батьківства.

Представник зазначає у позові, що рішенням Рахівського районного суду від 19.01.2022 по справі № 305/2163/21 було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . З січня 2022 року ОСОБА_1 почав перебувати у близьких стосунках з ОСОБА_3 та в подальшому вони стали проживати однією родиною без реєстрації шлюбних відносин.

Восени 2022 року, у зв`язку із вагітністю необхідністю надання більш кваліфікованої медичної допомоги перед пологами, ОСОБА_3 вимушено звернулися до медичного закладу, який розташований у м. Дніпро, у якому була госпіталізована, де ІНФОРМАЦІЯ_1 у медичному закладі в місті Дніпрі у ОСОБА_3 народилась дитина.

Після народження дитини, ОСОБА_3 звернулась до Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), щодо реєстрації народження дитини.

Відповідно до вимог п.п. 15 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000, «Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою….. походження дитини від батька визначається за спільною заявою батьків про державну реєстрацію народження. У разі подання заяви про державну реєстрацію народження одним із батьків або іншою особою походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства, поданою через представника, повноваження якого мають бути засвідчені нотаріально, або надісланою поштою за умови її нотаріального посвідчення.»

Разом із тим, згідно до вимог п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правила реєстрації №52/2», яким зазначено, що «Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі, за винятком випадків, передбачених абзацами другим, п`ятим та сьомим цього пункту».

На момент народження ОСОБА_3 дитини, десять місяців з дня припинення шлюбу не минуло та з метою належної реалізацію права на батьківство вона звернулася до Відповідача, колишнього чоловіка - ОСОБА_2 з приводу надання до РАЦС заяви з приводу свого батьківства народженої дитини. В ході спілкування з даного приводу, у листопаді 2022 року, ОСОБА_2 погодився надати відповідну заяву та з урахуванням того, що він не є біологічним батьком народженої дитини 17.11.2022 склав відповідну заяву, згідно до якої він не визнає себе батьком дитини народженої його колишньою дружиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, справжність підпису у вказаній заяві була завірена державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Кицка М.М. та зареєстровано в реєстрі за № 2-1454. Фотокопію даної заяви ОСОБА_2 направив ОСОБА_3 в переписку у месенджері, однак оригінал вказаної заяви ОСОБА_2 нікуди не відправив, з невідомих Позивачу причин.

Оскільки оригіналу заяви ОСОБА_2 про невизнання себе батьком народженої дитини до органу РАЦС не надійшло, Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було зареєстровано народження дитини від матері ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_5 , та батьком дитини, у відповідності до вимог п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правила реєстрації №52/2 було записано колишнього чоловіка - ОСОБА_2 , про що 24.11.2022 було складено відповідний актовий запис № 999 та на руки матері дитини видано свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 42766 від 06.06.2024, проведеного у клініко-діагностичній лабораторії ТОВ «МАМА ПАПА», ймовірність того, що ОСОБА_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 складає - 99,999999%, що було призначено та проведено з метою остаточного підтвердження батьківства дитини.

Покликаючись на статті 126, 128, 129 Сімейного кодексу України, позивач просить (із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.02.2025) визнати його батьком дитини, виключити відомості про батька з актового запису про її народження, зобов`язати орган ДРАЦС внести зміни до вказаного актового запису, вказавши його батьком та змінивши по-батькові з ОСОБА_5 на ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнути з ОСОБА_2 судові витрати та витрати на правову допомогу.

Ухвалою від 23.12.2024 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження на 27.01.2025, у зв`язку із неявками відповідача відкладалось на 26.02.2025 та 14.03.2025, коли було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11.04.2025, у зв`язку із неявкою відповідача відкладено на 09.05.2025.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, за клопотанням представника справа розглядається без участі позивача.

Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений.

Представник відповідача - органу ДРАЦС Чигринець Ю.Ю. 01.02.2025 подала до суду заяву про розгляд справи без участі, звернула увагу суду, що без попереднього виключення з актового запису відомостей про батька неможливо внести зміни до такого актового запису.

Третя особа ОСОБА_3 20.01.2025 надала до суду письмові пояснення, у яких повністю підтвердила відомості, наведені у позові, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

Згідно з п.п. 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 19.01.2022 по справі № 305/2163/21 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , зареєстрований 13.08.2021 у виконкомі Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис №7, ОСОБА_10 відновлено дошлюбне прізвище - ОСОБА_11 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 24.11.2022, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, про що 24.11.2022 складено відповідний актовий запис за № 999, батьками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження за № 42766 від 06.06.2024, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Мама Папа» на підставі звернення ОСОБА_3 від 02.05.2024, стверджено, що ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999%.

Такий висновок суд розцінює не як висновок експерта у розумінні § 6 Глави 5 Розділу І ЦПК України, а як письмовий доказ та з урахуванням того, що він узгоджується з іншими доказами у справі, бере його до уваги.

За клопотанням представника позивача судом було витребувано з Рахівської державної нотаріальної контори копію заяви, адресованої до органу ДРАЦС, у якій ОСОБА_2 не визнає себе батьком дитини, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 його колишньою дружиною ОСОБА_3 . Заява складена 17.11.2022, підписана ОСОБА_2 у присутності державного нотаріуса Кицки М.М., якою перевірено його особу та посвідчено справжність підпису, зареєстровано в реєстрі за № 2-1454. До заяви в матеріалах державної нотаріальної контори було додано копію паспорта заявника за № 005801446 та його картки платника податків.

Як стверджено у позовній заяві та у поясненнях третьої особи ОСОБА_3 , всупереч усній домовленості відповідач ОСОБА_2 з невідомих їй причин оригінал зазначеної заяви до органів ДРАЦС не надіслав.

До встановлених обставин справи суд застосував такі норми права.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Статтею 51 Конституції України, ч.ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 122 СК України, жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини.

Як зазначено у п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за рішенням суду.

Статтею 129 СК України визначено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц зазначено: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 (з відповідними змінами), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил реєстрації, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається, відповідачі будь-які докази до суду не надали.

Тому справа розглянута на підставі доказів, що містяться у справі, за результатами чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

За таких обставин, судом встановлено, що спір виник у зв`язку із відмовою особи, яка раніше перебувала у шлюбі з матір`ю дитини, подати до органів державної реєстрації актів цивільного стану заяву про невизнання батьківства та неможливістю через це зареєструвати своє батьківство біологічним батьком дитини.

Батьківство ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_5 стверджено доказами по справі, про нього позивач достеменно дізнався після отримання висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 42766 від 06.06.2024, проведеного у клініко-діагностичній лабораторії ТОВ «Мама Папа», до суду звернувся 29.11.2024, у зв`язку із чим річний строк позовної давності, встановлений ст.129 СК України, ним не пропущено.

Суд враховує, що під час судового розгляду змінено назву відповідача, а саме Постановою КМУ № 517 від 06.05.2025 перейменовано Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України.

Питання стягнення судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку із задоволенням позову стягнути сплачений позивачем судовий збір у загальному розмірі 2 422,40 грн на його користь із відповідача ОСОБА_2 .

При цьому суд враховує, що саме дії (бездіяльність) цього відповідача призвели до порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, а відповідач орган ДРАЦС позовні вимоги фактично визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховний Суд у Постанові від 10.06.2021 у справі № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України № 23рп/2009 від 30.09.2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи, що представником позивача не надано суду жодних доказів про витрати, пов`язані з правничою допомогою, такі витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у місті Дніпро Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 999 від 24.11.2022).

Виключити відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які внесені до актового запису № 999 від 24.11.2022 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у місті Дніпро Дніпропетровської області,), а саме:

- вказати батьком дитини громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- змінити по-батькові дитини з ОСОБА_5 на ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

а також видати нове свідоцтво про народження з указаними змінами.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: 49027, м. Дніпро, площа Шевченка, буд. 7, .

Третя особа - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК