Номер провадження 2/504/834/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вінської Н.В.,

за участю секретаря Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Оверко Андрія Володимировича до Головного управленні національної поліції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою у якій просить: скасувати арешт земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2178, реєстраційний номер обтяження 11692910 від 06.10.2011 року, підстава: Постанова про накладення арешту на нерухоме майно, б/н по К/С №9 від 04.10.2011 року, СУ ГУМВС України в Одеській області, ст. слідчий з ОВС Сяговець Т.М.

В обґрунтування позову зазначено, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 01.03.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю., за реєстровим №371. позивачу на праві власності належить земельна ділянка, площею 0.100 га угідь - 0,100 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:2178. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомості майна позивачу стало відомо про наявність обтяження спірного майна за реєстраційним №11692910, накладеного на підставі Постанови про накладення арешту на нерухоме майно, б/н по К/С №9 від 04.10.2011 року, СУ ГУМВС України в Одеській області, ст. слідчий з ОВС Сяговець Т.М.

03.11.2023 року позивач звернувся до відповідача з приводу зняття та листом від 15.11.2023 року за №4/1-0-1670 позивача було повідомлено, що на стадії досудового слідства у кримінальній справі №9 постановою старшого слідчого з ОВС СУ ГУМВС України в Одеській області Сяговець Т.М. від 04.10.2011 року було накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:2178.

Досудове слідство по кримінальній справі №9 закінчено 06.01.2012 року, прокурором, в порядку ст. 232 КПК України (в ред. 1960 року), справу з обвинувальним вироком було направлено до Малиновського районного суду м. Одеси.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, 14.04.2014 року, Малиновським районним судом м. Одеси було розглянуто кримінальну справу №9, з винесенням обвинувального вироку, який набрав законної сили (справа №1519/1004/2012).

Арешт нерухомого майна, який накладено постановою старшого слідчого з ОВС СУ ГУМВС України в Одеській області Сяговець Т.М. від 04.10.2011 року порушує право позивача вільне володіння та розпорядження власністю.

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2023 року матеріали цивільної справи №521/28020/23 передані до Комінтернівського районного суду Одеської області за підсудністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2024 року визначено головуючого суддю Доброва П.В.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 лютого 2024 року відкрито загальне позовне провадження по справі.

21 січня 2025 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Вінській Н.В.

18 березня 2025 року до суду надійшов відзив Головного управління національної поліції в Одеській області у відповідності до якого відповідач зазначає, що постановою б/н від 04.10.2011 року СУ ГУМВС України в Одеській області було накладено арешт на нерухоме майно. Так, Малиновським районним судом м. Одеси від 14.04.2014 року було розглянуто кримінальну справу №9, з винесенням обвинувального вироку, який набрав законної сили (справа № 1519/1004/2012). ГУНП в Одеській області звертає увагу суду на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015 р. були ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України та створені юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції України. Арешт на майно, було накладено саме СУ ГУМВС України в Одеській області. ГУНП в Одеській області є окремою юридичною особою публічного права, яка самостійно відповідає за свої зобов`язання, захищає власні права та інтереси, а також виконує обов`язки, згідно з законодавством України. Відповідач вважає, що ГУНП в Одеській області є неналежною стороною у справі, у Відповідача відсутні правові підстави для зобов`язання до вчинення дій і скасуванні рішень іншої відокремленої юридичної особи. Враховуючи викладене вище та те, що арешт на майно було накладено навіть до створення органів Національної поліції України, а тому ГУНП в Одеській області жодного відношення до накладення арешту, який просить скасувати Позивач, немає. На підставі викладеного просить відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надав заяву якою просив проводити розгляд справи його відсутність.

В судове засідання представник Головного управленні національної поліції в Одеській області не з`явився.

Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з`ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 01.03.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю., за реєстровим №371 ОСОБА_1 придбав земельну ділянку, площею 0.100 га (в тому числі сільськогосподарських угідь - 0,100га (з них: ріллі - 0,100га), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:2178.

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомості майна № від 31.10.2023 року на земельну ділянку з кадастровим номером - :02:001:2178 накладено обтяження у вигляді арешту, підстава арешту Постанова про накладення арешту на нерухоме майно б/н по кримінальній справі №9 від 04.10.2011 року старшим слідчим Сягровець Т.М. СУ ГУМВС України в Одеській області, реєстраційний номер обтяження 11692910.

Листом від 15.11.2023 року за №4/1-0-1670 позивача було повідомлено, що на стадії досудового слідства у кримінальній справі №9 постановою старшого слідчого з ОВС СУ ГУМВС України в Одеській області Сяговець Т.М. від 04.10.2011 року було накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:2178. Зазначено, що досудове слідство по кримінальній справі №9 закінчено 06.01.2012 року, прокурором, в порядку ст. 232 КПК України (в ред. 1960 року), справу з обвинувальним вироком було направлено до Малиновського районного суду м. Одеси. Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, 14.04.2014 року, Малиновським районним судом м. Одеси було розглянуто кримінальну справу №9, з винесенням обвинувального вироку, який набрав законної сили (справа №1519/1004/2012).

Відповідно до п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Постанова про накладення арешту на майно ухвалена органом досудового слідства 04.10.2011 року, тобто до набрання чинності новим КПК України.

Отже, виходячи із п. 9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, постанова про арешт майна продовжує свою дію до цього часу.

Проте положеннями КПК України (в ред. 1960 року) передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі - або одночасно з винесенням постанови про її закриття (частина перша статті 214), або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба (частина шоста статті 126).

Крім цього, у межах кримінальної справи, що розслідувалася, власник майна, який не набував процесуального становища підозрюваного, обвинуваченого, чинним на той час кримінально-процесуальним законом не був наділений процесуальним правом ініціювати питання про звільнення майна з-під арешту.

Інституту судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування КПК України 1960 року не містив.

Прийняття судом рішення щодо арешту майна як засобу забезпечення цивільного позову та/або можливої конфіскації, з огляду на зміст пункту сьомого частини першої статті 253, пункту восьмого частини першої статті 324, частини тринадцятої статті 335 цього Кодексу передбачалося лише після прийняття рішення про призначення до судового розгляду та під час постановлення за результатами такого розгляду вироку у кримінальній справі, направленій до суду з обвинувальним висновком.

Згідно зі статтею 174 КПК України 2012 року підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому у застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому КПК України 2012 року. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження КПК України не передбачає.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу Україні, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Під час судового розгляду встановлено, що на майно ОСОБА_1 накладено арешт на підставі постанови від 04.10.011 у кримінальній справі, відповідно до положень КПК України 1960 року, а саме до набрання чинності КПК України 13.04.2012.

Таким чином, спори про право, пов`язані з належністю майна на яке накладено арешт розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відтак, якщо арешт майна було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року і при цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, то розгляд справи повинен відбуватися в порядку цивільного судочинства.

Такий правовий висновок узгоджуються з правовою позицією ВСУ у постановах від 24.04.2019 № 2-3392/11, від 15.05.2019 року у справі № 372/2904/17-ц та від 15.05.2013 року № 6-26цс13.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе розглянути в рамках цивільного судочинства вимоги ОСОБА_1 про скасування арешту нерухомого майна на земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2178, реєстраційний номер обтяження 11692910 від 06.10.2011 року, підстава: Постанова про накладення арешту на нерухоме майно, б/н по К/С №9 від 04.10.2011 року, СУ ГУМВС України в Одеській області, ст. слідчий з ОВС Сяговець Т.М.

Суд враховує ту обставину, що у відповідності до відомостей які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/38454133) Малиновським районним судом м. Одеси було завершено розгляд кримінальної справи №9, з винесенням обвинувального вироку, який набрав законної сили (справа №1519/1004/2012).. Питання про зняття арешту з майна обвинувачених судом не вирішувалось.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Арешт на майно ОСОБА_1 було накладено під час дії КПК України 1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.

Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в даній ситуації кримінальний процесуальний закон 1960 року не передбачає.

При розгляді таких спорів суди повинні враховувати роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в Постанові Пленуму від 03.06.2016 р. № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».

Так, відповідно до п. 2 зазначеної Постанови Пленуму вбачається, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Аналізуючи вищенаведені обставини, в даний час дія арешту на нерухоме майно порушує права позивача, оскільки в державному реєстрі наявні відомості про арешт нерухомого майна.

Положення ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управленні національної поліції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З врахуванням викладеного, розглянувши цивільну справу всебічно та з врахуванням наданих доказів, суд вважає, що відповідні вимоги позивача за позовом є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11-13, 264-265, 354 - 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управленні національної поліції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту задовільнити повністю.

Скасувати арешт земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2178, реєстраційний номер обтяження 11692910 від 06.10.2011 року, підстава: Постанова про накладення арешту на нерухоме майно, б/н по К/С №9 від 04.10.2011 року, СУ ГУМВС України в Одеській області, ст. слідчий ОВС Сяговець Т.М.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття по станови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя : Вінська Н. В.