РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа №569/5826/23

учасники справи:

позивач - відповідач - ОСОБА_1

відповідач - позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька та додаткових витрат на лікування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від обов`язку утримувати батька,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач-відповідач, через представника адвоката Власик В.Я., звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який було розірвано рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12.04.2006 р. Від шлюбу є двоє повнолітніх дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_2 . Позивач на утримання синів до їх повноліття сплачував аліменти добровільно на користь їх матері. По рішенню Рівненського міського суду по справі № 569/16435/13-ц позивач сплачував на користь ОСОБА_5 додаткові витрати в розмірі 29097 грн. на утримання сина ОСОБА_6 та аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на період його навчання, але не більше до досягнення сином 23 років.

По рішенню Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 521/533/18 позивач сплачував на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на період його навчання, але не більше до досягнення сином 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час заборгованості по сплаті аліментів та додаткових витрат немає, виконавчі провадження закінчені в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі.

Позивач потребує матеріальної допомоги від своїх повнолітніх синів. З 29.01.2019 р. позивач визнаний довічно інвалідом 1 групи, причина захворювання - загальне захворювання з ураженням внутрішніх органів, умови та характер праці якого - потребує сторонньої допомоги, позивачу було видано пенсійне посвідчення термін дії якого - довічно, призначена пенсія по інвалідності 1 групи.

Як вбачається з довідки № 516 від 15.08.2019 р, позивач ОСОБА_1 з 19 жовтня 2018 року перебуває на амбулаторному програмному геодіалізі (3 рази на тиждень) у відділенні інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації КР РОКЛ з діагнозом: хронічна хвороба нирок 5 ст., тубулоінтерстиціальний нефрит, хронічна ниркова недостатність 4 ст., пролонгована гемодіалізом (пожиттєво), артеріальна гіпертензія. СН 11 ФК 111 із збереженою систолічною ф-цією ЛШ Вт.анемія. Як вбачається з індивідуальної програми реабілітації інваліда № 261, ОСОБА_1 потребує постійного медичного спостереження, двічі на рік стаціонарне лікування,санаторно-курортного лікування, гемодіаліз. Позивач є непрацездатним, за станом здоров`я не може працювати і потребує матеріальної допомоги від своїх повнолітніх дітей. Як вбачається з довідки від 18.01.2023 р. № 01105-2728 вартість лікарських засобів, рекомендованих позивачу для проведення курсу лікування становить 26114,60 грн. В 2020 році позивач проходив курс лікування супутньої патології і вартість лікарських засобів становила 22344,50 грн..

19.03.2019 р. позивач був звільнений з роботи в зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я. 01.04.2019 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу обліковцем, однак 30.08.2019 р. він змушений був звільнитись за власним бажанням, оскільки необхідність проходження гемодіалізу тричі на тиждень, позбавляє його можливості самостійно виконувати навіть роботу обліковця.

Позивач в 2019 році отримував пенсію по інвалідності в розмірі 3534,29 грн., яка станом на грудень 2022 році збільшилась до 3784,77 грн.. Іншого доходу, окрім пенсії, позивач не має. Інших дітей, окрім відповідачів в позивача немає, його батьки є пенсіонерами. Вважає, що з відповідачів на утримання непрацездатного батька повинні бути стягнуті аліменти з кожного в розмірі по 1/4 частині всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімуму та з кожного по 13057,30 грн. додаткових витрат, пов`язаних з необхідністю лікування згідно консультативного висновку спеціаліста від 10.01.2023 р.

Ухвалою суду від 3 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання з повідомленням сторін.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Гаврильчик М.А. вказані позовні вимоги не визнав,подав відзив на позовну заяву та звернувся до суду з зустрічним позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від обов`язку утримувати батька, обгрунтовуючи його наступним.

Позивач по первісному позову не надав до суду доказів, що він потребує матеріальної допомоги. Зазначив, що після розірвання шлюбу відповідач по зустрічному позові ухилявся від утримання дітей, добровільно сплачувати аліменти відмовився, змовився із своїми батьками, намагався дітей залишити без житла, сфабрикувавши договір про спільну діяльність, який нібито він уклав із своїми батьками на будівництво житлового будинку, в якому на даний час проживає він із своїми батьками, будинок належить на праві спільної сумісної власності позивачу, та матері позивача по зустрічному позові.

ОСОБА_7 , ухилявся від сплати аліментів на утримання дітей, в результаті чого матері приходилося звертатися до суду із позовними заявами про стягнення пені за несплату аліментів, ніколи не цікавився дітьми, жодного разу не надав добровільно матеріальної допомоги, жодного разу не поздоровив із днем народження, незважаючи, що мав постійний заробіток.

Під час розгляду цивільної справи в Рівненському міському суді за позовом його батьків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_1 та ОСОБА_7 про відшкодування витрат, витрачених на будівництво будинку, в змові із батьками намагалися стягнути нічим не обґрунтовані витрати, які нібито понесли його батьки, оскільки визнав позовні вимоги, незважаючи, що вони не були підтверджені жодним доказом, незважаючи на те, що йому достовірно було відомо, що рішенням Рівненського міського суду відмовлено в задоволенні даного позову.

Представник позивача зазначивши в первісному позові, що позивач на утримання синів до їх повноліття сплачував аліменти добровільно на користь їх матері намагається завести суд в оману, оскільки представнику позивача достовірно відомо, що стягнення аліментів за рішенням суду на підставі виконавчого провадження не є добровільна сплата аліментів. Позивач відмовлявся сплачувати аліменти на утримання дітей. Факти ухилення позивачем по первісному позові від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується рішеннями судів, які наведені у відзиві та зустрічному позові. Зазначені рішення судів свідчать, що позивач намагався уникнути виконання своїх батьківських зобов`язань.

Згідно довідки управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області за період з січня 2022 року по грудень 2022 року позивачу по первісному позові було виплачено пенсію для осіб із інвалідністю внаслідок загального захворювання всього на загальну суму 45208,72 грн. Позивач по первісному позові не надав до суду доказів, яку пенсію він отримує із січня 2023 року, щомісячний розмір понесених ним витрат на лікування, а також про те, що позивач по первісному позові має скрутне матеріальне становище.

Просив суд взяти до уваги, що позивач по зустрічному позові на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі. За час проживання у шлюбі він разом із дружиною набули майно. Позивач по первісному позові доказів на підтвердження неспроможності дружини надавати таку допомогу своєму чоловікові, у позовній заяві не навів, та належних доказів суду, не надав.

Позивачем по первісному позові не виконувалось рішення суду щодо сплати аліментів на дітей, й за ним тривалий час рахувалась заборгованість по їх сплаті у зв`язку із умисним невиконанням своїх обов`язків щодо утримання дітей.

Просив відмовити в задоволенні позову,звільнити ОСОБА_2 від обов`язку утримувати та брати участь у додаткових витратах на батька.

19 липня 2023 року ухвалою суду було прийнято зустрічний позов та здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

17 квітня 2023 року адвокатом Власик В.Я. було подано відзив на зустрічну позовну заяву в якому вказано, що позовні вимоги за зустрічним позовом до задоволення не підлягають та не визнаються позивачем. Наведені доводи позивачем за зустрічним позовом є безпідставними та наклепницькими. Стягнення аліментів на утримання дитини не може вважатися таким, що дає можливість звільнити відповідача ОСОБА_2 від обов`язку утримувати батька.

14 листопада 2023 року ухвалою суду було витребувано докази по справі. Дана ухвала неодноразово скеровувалася на для виконання у зв`язку з чим були оголошені перерви в підготовчому судовому засіданні. У зв`язку із неналежним її виконанням судом було повторно постановлено ухвалу від 02 лютого 2024 року про витребування доказів.

22 лютого 2024 року було закрито підготовче провадження по справі та задоволено клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_11 , справу призначено для розгляду по суті. В судовому засіданні 08 квітня 2025 року адвокат Гаврильчик М. відмовився від виклику і допиту вказано свідка.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Суд ухвалив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Позивач ОСОБА_1 є непрацездатною особою, інвалідом 1 «Б» групи інвалідності з загального захворювання з ураженням внутрішніх органів, з 29.01.2019 року безтерміново, у зв`язку з чим потребує постійного соціально-побутового догляду (довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 50095, серії 12 ААА, від 29.01.2019).

Як вбачається з довідки № 516 від 15.08.2019 р, позивач ОСОБА_1 з 19 жовтня 2018 року перебуває на амбулаторному програмному геодіалізі (3 рази на тиждень) у відділенні інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації КР РОКЛ з діагнозом: хронічна хвороба нирок 5 ст., тубулоінтерстиціальний нефрит, хронічна ниркова недостатність 4 ст., пролонгована гемодіалізом (пожиттєво), артеріальна гіпертензія. СН 11 ФК 111 із збереженою систолічною ф-цією ЛШ Вт.анемія.

Як вбачається з індивідуальної програми реабілітації інваліда № 261, ОСОБА_1 потребує постійного медичного спостереження, двічі на рік стаціонарне лікування,санаторно-курортного лікування, гемодіаліз.

Як вбачається з довідки від 18.01.2023 р. № 01105-2728 вартість лікарських засобів, рекомендованих позивачу для проведення курсу лікування становить 26114,60 грн.

19.03.2019 р. позивач був звільнений з роботи в зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я.

01.04.2019 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу обліковцем, що підтверджується копією трудової книжки.

Позивач в 2019 році отримував пенсію по інвалідності в розмірі 3534,29 грн., яка станом на грудень 2022 році збільшилась до 3784,77 грн., що підтверджується відповідними довідками наявними в матеріалах справи.

Як вбачається із змісту позову, він обґрунтований тим, що відповідачі є повнолітніми особами, а потреба матеріальної допомоги позивачу полягає в тому, що він перебуває на постійному гемодіалізі, в залежності від інших осіб у виконанні життєво важливих функцій, а розмір отримуваної пенсії є недостатнім для забезпечення необхідного мінімуму проживання та лікування.

Судом також встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 18 березня 2014 року в цивільній справі №569/16435/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , на період навчання в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 09 вересня 2013 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1075,12 гривень; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 29097,00 гривень додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 .

Ухвалою Рівненського міського суду від 05 березня 2015 року рішення Рівненського міського суду від 18 березня 2014 року скасоване у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 17 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Рівненського міського суду від 05 березня 2015 року скасовано, і справу направлено Рівненському міському суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Рішенням Рівненського міського суду від 14 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання до досягнення 23 років відмовлено, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку за нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 в частині стягнення додаткових витрат на утримання сина відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 30 вересня 2015 року рішення Рівненського міського суду від 14 серпня 2015 року щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду від 18 березня 2014 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини скасовано та передано дане питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Рівненського міського суду від 03 листопада 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду від 18 березня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітнього сина, про стягнення аліментів на період навчання до досягнення 23 років, пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на утримання сина відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 05 січня 2016 року ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2015 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Рівненського міського суду від 26 серпня 2016 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду від 18 березня 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 04 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Рівненського міського суду від 26 серпня 2016 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Рівненського міського суду від 23 грудня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду від 18 березня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання до досягнення 23 років, пені за прострочення сплати аліментів, та додаткових витрат на утримання сина в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 додаткових витрат на утримання сина задоволено; в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 додаткових витрат на утримання сина скасовано, в задоволенні позову про стягнення додаткових витрат на утримання сина відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Рівненського міського суду від 23 грудня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 19 грудня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Рівненського міського суду від 23 грудня 2016 року, та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 09 березня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Рівненського міського суду від 20 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Рівненського міською суду від 18 березня 2014 року відмовлено.

15 серпня 2019 року постановами державного виконавця відкрито виконавчі провадження з виконання виконавчих листів № 569/16435/13-ц виданих 17.07.2019 Рівненським міським судом Рівненської області по вищевказаній справі, які були закінчені 22 лютого 2023 року у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду.

20 травня 2019 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 521/533/18 виданого 04.12.2018 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_7 аліменти на навчання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини всіх його доходів у місяць, але не менш ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання позову, тобто з 12 січня 2018 року до досягнення сином 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (за умови продовження навчання), яке було закінчене 16 березня 2023 року у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду.

19 серпня 2021 року справа № 562/3435/19 рішенням Малиновського районного суду м. Одеси в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про звільнення платника від сплати заборгованості по аліментам та додаткових витрат відмовлено, яке постановою Одеського апеляційного суду м. Одеси від 12.01.2023 залишено без змін.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 травня 2020 року у справі № 521/533/18 заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси змінене. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на час навчання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/6 частини щомісячно з 12 січня 2018 року до 12 січня 2023 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 вересня 2021 року, справа № 569/17877/14-ц, за позовом ОСОБА_9 , ОСОБА_14 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про відшкодування витрат на будівництво в задоволенні позову відмовлено.

З розрахунків заборгованості по аліментах від 06.03.2013, 09.09.2013, 28.10.2019, 28.10.2019, 14.04.2021, 25.06.2015 вбачається, що по вище досліджених судом виконавчих провадженнях, що видані на виконанні зазначених рішень судів, була наявна заборгованість по оплаті аліментів та додаткових витрат.

З долученого представником відповідача доказу вбачається, що ОСОБА_15 , (дружина ОСОБА_1 ) є лікарем терапевтом, першої категорії.

Згідно з ч. 2ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На переконання суду, позивачем та його представником не надано до суду доказів (належних, переконливих, достовірних), що щомісячний розмір понесених ним витрат на лікування є недостатнім і взагалі, що позивач несе будь які витрати на лікування.

Заперечення представника ОСОБА_2 адвоката Гаврильчика М.А., що гемодіаліз здійснюється за державні кошти по спеціальній програмі і є безкоштовним, представником позивача не спростовано.

Посилання позивача на те, що розмір отримуваної ним пенсії не дозволяє йому забезпечити собі гідне існування, не забезпечує всіх потреб, без надання доказів такої потреби, не може бути підставою для задоволення позову та визначення аліментів у будь-якому розмірі. Суд зауважує, що рішення суду не може бути прийнято на припущеннях.

Також не було надано до суду жодних доказів, що позивач має скрутне матеріальне становище, що його дружина, яка є лікарем не може його утримувати, а інших переконливих доказів, які підтверджували б викладені позивачем обставини ні позивачем, ні представником позивача до суду не надано.

Таким чином факт потреби матеріальної допомоги позивачем не доведено, що виключає можливість застосування ч.1 ст. 202 СК України та обов`язок відповідачів утримувати свого непрацездатного батька та нести додаткові витрати, у зв`язку з чим у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батьката додаткових витрат необхідно відмовити.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2 про звільнення від обов`язку утримувати батька, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 204 Сімейного кодексу України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Водночас зазначені чинники, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Сплата аліментів на дитину не є належною участю у її вихованні.

З винесених рішень суду, судом встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання та утримання синів, зокрема і ОСОБА_16 в період як до його повноліття, так і на період навчання.

Зазначені вище обставини, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються не інакше, як ухилення від виховання дитини, що є підставою для задоволення зустрічного позову про звільнення від обов`язку утримувати батька.

Що стосується судових витрат, та враховуючи, що позивач є інвалідом 1 групи, тобто, звільнений від сплати судових витрат, суд вважає за необхідне судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька та додаткових витрат на лікування - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від обов`язку утримувати батька задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від обов`язку утримувати та брати участь у додаткових витратах ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

позивач-відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач-позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя -