Номер провадження: 22-ц/813/4541/25
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року, ухваленого під головуванням судді Ковтун Ю.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Акціонерного товариства «Оксі Банк», про стягнення безпідставно набутих коштів,

встановив:

13.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Першого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Акціонерного товариства «Оксі Банк»,та з урахуванням заяви про зменшення позову (т.2, а.с.137-140), просила стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 41 146,57 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2013 року у справі №2/1522/10392/11 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», було стягнуто заборгованість за кредитним договором №014/0027/82/46323 від 23.02.2006 року у розмірі 20 500,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.08.2011 року складало 163 407,73 грн., суму сплаченого державного мита у розмірі 1 634,07 грн. та витрат на ІТЗ у розмірі 120,00 грн.

14.04.2014 року судом першої інстанції було видано відповідний виконавчий лист, який перебував на виконанні у Приморському ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області.

В рамках виконавчого провадження постановою державного виконавця від 23.03.2017 року було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яка отримує дохід в УПФУ в Приморському районі у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 181 777,98 грн. З 01.07.2017 року з пенсії ОСОБА_1 утримувалось 20% в рахунок погашення зазначеного боргу.

Постановою старшого державного виконавця Костіної В.В. від 27.12.2017 року виконавчий лист № 2/1522/10392/11, виданий 14.04.2014 року Приморським районним судом м. Одеси, було повернуто стягувачу без виконання. Поряд з тим, державним виконавцем при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, не було припинено стягнення грошових коштів з пенсії боржника та не було повідомлено боржника про винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

16.04.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. було відкрито виконавче провадження №58903986 з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/10392/11 виданого 14.04.2014 року.

Для виконання вимог виконавчого документу, приватним виконавцем виявлено, описано, арештовано, а також передано на примусову реалізацію арештоване нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: кв. АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності позивачу. Зазначена квартира була реалізована 24.06.2019 року ДП «СЕТАМ». За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна боржника на користь стягувача було стягнуто борг за виконавчим документом у розмірі 547 634,95 грн., основну винагороду приватного виконавця та витрати виконавчого провадження. Тобто вимоги виконавчого документу були виконані у повному обсязі.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 28.10.2019 року виконавче провадження було закінчено як фактично виконане.

Однак, з пенсії позивачки продовжували стягувати кошти у розмірі 20% на виконання виконавчого листа №2/1522/10392/11, виданого 14.04.2014 року Приморським районним судом м. Одеси. Перший Приморський ВДВС Одеського міського управління юстиції, правонаступником якого є Перший Приморський ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), шляхом утримання з пенсії ОСОБА_1 набув грошові кошти у розмірі 89 830,12 грн. за виконавчим листом, який був виконаний у повному обсязі приватним виконавцем за рахунок реалізації майна боржника. Тобто, дії виконавчої служби та недбалість її працівників призвели до подвійного стягнення грошових сум з ОСОБА_1 за одним і тим самим зобов`язанням.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні.

Стягнуто з Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані грошові кошти у розмірі 41 146,57 грн., а також судовий збір у розмірі 908,00 грн. (т.2, а.с.217-229).

В апеляційній скарзі Приморський ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2025 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.3, а.с.1-6).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Попової О.А., просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість.

Крім того, представник позивача ставить питання про поновлення строку на подання відзиву. Клопотання обґрунтовано тим, що у зв`язку з захворюванням представника позивача у період з 22.03.2025 року по 06.04.2025 року та з врахуванням великої зайнятості адвоката в період з 07.04.2025 року по 23.04.2025 року в інших судових процесах, великою завантаженістю по справах, враховуючи вихідні та святкові дні, представник ОСОБА_1 Попова О.А. не мала фізичної можливості підготувати відзив на вказану апеляційну скаргу у встановлений судом строк. На підтвердження своїх доводів, викладених у клопотанні, адвокатом Поповою О.А. було додано довідку про хворобу (т.3, а.с.39-45,49).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З врахуванням обставин, викладених у клопотанні, а також для повного та всебічного розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне клопотання задовольнити та поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Поповій О.А. строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 13.05.2025 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, а саме: 13.05.2025 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.03.2025 року (т.3, а.с.27-28), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Колегія суддів також зазначає, що учасники справи належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи (т.3, а.с.31-35).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що Перший Приморський ВДВС Одеського міського управління юстиції, правонаступником якого є Приморський ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), є належним відповідачем у справі (т.2, а.с.217-229).

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.09.2013 року по справі №2/1522/10392/11 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», було стягнуто заборгованість за кредитним договором №014/0027/82/46323 від 23.02.2006 року у розмірі 20500,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.08.2011 року становило 163 407,73 грн. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», суму сплаченого державного мита в розмірі 1634,07 грн., та витрати на ІТЗ в розмірі 120,00 грн. (т. 1 а.с.8 10).

19.07.2016 року постановою Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження №51704589 з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/10392/11 від 14.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/0027/82/46323 від 23.02.2006 року (т.1 а.с.13).

В рамках вказаного виконавчого провадження постановою державного виконавця від 23.03.2017 року було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід в УПФУ в Приморському районі, у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 181 777.98 грн. та, починаючи з 01.07.2017 року, з пенсії ОСОБА_1 утримувалось 20% в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 2/1522/10392/11 від 14.04.2014 року (т. 1 а.с.14 - 15).

Постановою Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області від 28.08.2017 м. Одеса виконавчий лист №2/1522/10392/11 було передано до Другого Приморського ВДВС ГТУЮ в Одеській області (т. 1 а.с.16 - 17).

Постановою Другого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 27.12.2017 року виконавчий лист №2/1522/10392/11 було повернуто стягувачу без виконання.

При цьому, державним виконавцем при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу не було припинено стягнення грошових коштів з пенсії боржника (т.1, а.с.20).

Разом з тим, 16.04.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було відкрито виконавче провадження №58903986 з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/10392/11, виданого 14.04.2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/0027/82/46323 від 23.02.2006 року в сумі 20 500,28 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 09.08.2011 року складає 163 407,73 грн. (т.1, а.с.21 - 22).

Для виконання вимог виконавчого документу, приватним виконавцем було виявлено, описано, арештовано, а також передано на примусову реалізацію арештоване нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: кв. АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 , та яку було реалізовано 24.06.2019 року ДП «СЕТАМ» (т.1, а.с.23 - 24).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 28.10.2019 року виконавче провадження № 58903986 було закінчено як фактично виконане (т.1, а.с.27 - 28).

Разом з тим, з пенсії ОСОБА_1 надалі продовжувалось стягнення коштів у розмірі 20% на виконання виконавчого листа №2/1522/10392/11, виданого 14.04.2014 року Приморським районним судом м. Одеси.

Всього з пенсії позивачки, починаючи з січня 2017 року по червень 2021 року з пенсії позивача було утримано 92 197,21 грн. (т.1, а.с.29-30). Крім того, Другим Приморським ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рахунок ГУ ПФУ в Одеській області у період з жовтня 2020 року по травень 2021 року повернуто коштів у загальній сумі 30 781,55 грн.

Крім того, на виконанні Першого Приморського ВДВС у місті Одесі перебувало декілька виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_1 , зокрема, виконавче провадження 39038879 з примусового виконання судового наказу №2-н-2107/09 виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВТБ БАНК» 32670,23 грн., а тому кошти, що були утримані, починаючи з 01.07.2017 року з пенсії ОСОБА_1 в сумі 36 206,25 грн. було перераховано на користь стягувача «ВТБ БАНК» (т.2, а.с.199-201).

Згідно листа ГУ ПФУ в Одеській області від 21.11.2023 року №1500-0503-8/164752 вбачається, що на підставі отриманої 12.09.2011 року постанови державного виконавця Приморського ВДВС від 07.09.2011 року № В-06/853, при примусовому виконанні судового наказу №2-н-2107/09, виданого 23.03.2010 року, про стягнення з пенсії ОСОБА_1 заборгованості в загальній сумі 35 967,25 грн., починаючи з жовтня 2011 року по травень 2016 року проводились утримання зазначеного боргу у розмірі 10 відсотків від нарахованих пенсійних виплат та з червня 2016 року по березень 2017 року - у розмірі 20% від нарахованих пенсійних виплат.

Відповідно до листа Приморського ВДВС м. Одеса від 22.03.2017 року № 6385 відрахування з пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року припинено та листом УПФУ в Приморському районі від 23.03.2017 року №61/04 судовий наказ №2-н-2107/09 повернуто. За період з жовтня 2011 року по березень 2017 року з пенсії ОСОБА_1 утримано 31 017,21 грн. Стягнуті суми боргу у розмірі 27 720,19 грн. на користь ВАТ «ВТБ БАНК», згідно реєстрів, супровідних відомостей, описів та списків щодо перерахування коштів, платіжними дорученнями щомісячно перераховувалися на розрахунковий рахунок Приморського ВДВС (т.2, а.с.206).

Відповідно до листа Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції №2621/08-42/06 від 28.02.2013 року, скерованого ВАТ «ВТБ Банк», вбачається, що станом на 01.03.2013 року залишок боргу становить 28 517,34 грн. та у зв`язку з відсутністю реквізитів ВАТ «ВТБ Банк», грошова сума знаходиться на депозитному рахунку відділу (т.2, а.с.207).

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.11.2023 року №60-14081/23, повідомлено, що в Єдиній операційно-інформаційній системі Фонду зберігається інформація щодо кредитів, рахунків, руху коштів по рахунках, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку.

Так, відповідно до даних Єдиної операційно-інформаційної системи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, загальний розмір грошових коштів за період з введення тимчасової адміністрації, що були зараховані відділом державної виконавчої служби на розрахункові рахунки АТ «ВТБ БАНК», в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси №2-н-2107/09 від 23.03.2010 року становить - 31 881,20 грн. Інша інформація у Фонді відсутня (т.2 а.с.209).

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №060-60-2/24 від 03.01.2024 року повідомлено, що згідно даних архівів АТ «ВТБ БАНК», які знаходяться у володінні Фонду, за період з 2011 по 2018 роки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за судовим наказом Приморського районного суду міста Одеси №2-н-2107/09 від 23.03.2009 року надійшли грошові кошти у сумі 35 539,37 грн. (т.2, а.с.211).

Частиною 1 ст.1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 цієї статті положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 3 цієї статті визначено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

- повернення виконаного за недійсним правочином;

- витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

- повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

- відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов:

1)набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи;

2)відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 910/1238/17.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої,

який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Крім того згідно з п.3 ч. 3 цієї статті положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 910/9072/17).

Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють

правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може

бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому

порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі

(аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.08.2018 року у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 року у справі № 539/3403/17).

Подібний висновок також сформульовано у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 року у справі № 910/16334/19. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від

самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка

має належний правовий титул на нього.

Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК

України, викладений також Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 року у справі

№910/1531/18 та від 28.01.2020 року Верховним Суд у справі № 910/16664/18.

Отже, в даному випадку Приморський ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не є набувачем або зберігачем майна (коштів) та відповідач ніяким чином не використовував кошти боржника у власних та будь-яких інших потребах.

Кошти у розмірі 31 881,20 грн. перебувають у володінні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не в розпорядженні органу ДВС, тому не можуть бути стягнені з Приморського ВДВС в місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Тобто, в даному випадку набувачем грошових коштів, в сенсі ст. 1212 ЦК України, є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, враховуючи, що Приморський ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не є набувачем або зберігачем спірних грошових коштів, то зазначений ВДВС не є належним відповідачем у даній справі. У зв`язку з цим, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність задоволення позову.

Оскільки позовні вимоги пред`явлені позивачем до неналежного відповідача, колегія суддів не приймає до уваги доводи, викладені представником позивача у відзиві на апеляційну скаргу щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Крім того, колегія суддів роз`яснює, що позивач не позбавлена права звернутися до суду з відповідним позовом до належного відповідача за захистом свого порушеного права.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підлягає задоволенню, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2025 року скасуванню, з ухваленням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: АТ «Райффайзен Банк», ГУ ПФУ в Одеській області, АТ «Оксі Банк», про стягнення безпідставно набутих коштів, залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у повному обсязі з ОСОБА_1 на користь Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)слід стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 089,60 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року скасувати.

Ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Акціонерного товариства «Оксі Банк», про стягнення безпідставно набутих коштів, залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 089,60 (одна тисяча вісімдесят дев`ять гривень 60 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева