КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/3768/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Київ

Справа № 761/29077/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2024 року, постановлену у складі судді Сіромашенко Н.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська, 13А», Голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська, 13А» Пастушенко Галини Вікторівни про зобов`язання вчинити дію,

встановив:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСББ «Дмитрівська, 13А», Голови правління ОСББ «Дмитрівська, 13А» Пастушенко Г.В. в якому просив:

1) зобов`язати відповідача здійснити зарахування однорідних вимог, а саме коштів у сумі 1600 грн. в рахунок сплати позивачем внеску на утримання будинку та прибудинкової території за період першого півріччя 2021 року;

2) зобов`язати голову правління ОСББ «Дмитрівська, 13А» Пастушенко Г.В. видати позивачу довідку про зарахування однорідних вимог, а саме коштів у сумі 1600 грн. в рахунок сплати позивачем внеску на утримання будинку та прибудинкової території за період першого півріччя 2021 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2024 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, суд першої інстанції жодного разу не повідомляв позивача належним чином про час та місце розгляду судової справи, а висновки суду першої інстанції про повторну відсутність позивача на судових засіданнях не відповідають дійсності та не відповідають матеріалам справи.

Судове засідання 16 серпня 2024 року взагалі не відбувалось у зв`язку з початком повітряної тривоги та проханням державної судової охорони пройти в укриття, де позивач перебував до її закінчення, відповідно до вимог безпеки. Згідно з ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини визнані судом загальновідомими, не потребують доказування, а тому суд був обізнаний про неможливість перебування позивача в судовому засіданні.

Також позивач зазначає, що 16 серпня 2024 року перед початком судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, але всупереч заяви суд постановив ухвалу про залишення позову без розгляду з порушенням норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСББ «Дмитрівська, 13А» - Калита А.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін. Вважає, що суд першої інстанції правомірно залишив позовну заяву без розгляду з підстав повторної неявки позивача у судове засідання, участь якого була визнана обов`язковою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд задовольнити, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду ухвалою від 16 серпня 2024 року, суд першої інстанції виходив з того, що в судове засідання 20 травня 2024 року та 16 серпня 2024 року позивач повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, час розгляду справи, тоді як 08.09.2023 року явка позивача була визнана обов`язковою, а тому суд дійшов висновку про те, що позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, оскільки він зроблений з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, до ОСББ «Дмитрівська, 13А», Голови правління ОСББ «Дмитрівська, 13А» Пастушенко Г.В. в якому просив: 1) зобов`язати відповідача здійснити зарахування однорідних вимог, а саме коштів у сумі 1600 грн. в рахунок сплати позивачем внеску на утримання будинку та прибудинкової території за період першого півріччя 2021 року; 2) зобов`язати голову правління ОСББ «Дмитрівська, 13А» Пастушенко Г.В. видати позивачу довідку про зарахування однорідних вимог, а саме коштів у сумі 1600 грн. в рахунок сплати позивачем внеску на утримання будинку та прибудинкової території за період першого півріччя 2021 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року відкрито позовне провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті на 16 лютого 2022 року о 14 год. 30 хв.

Від позивача надійшла заява від 16 лютого 2022 року про розгляд справи без його участі та надання часу для направлення відповідачам матеріалів справи.

Згідно з протоколом судового засідання, засідання призначене на 16 лютого 2022 року, було відкладено у зв`язку з відсутністю фінансування на відправку поштової кореспонденції судом, для направлення судових повісток сторонам по справі. Судове засідання призначене на 17 червня 2022 року.

Розгляд справи 17 червня 2022 року перенесено на 09 лютого 2023 року на 10 год. 00 хв., у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 09 лютого 2023 року оголошена перерва на 10 квітня 2023 року, надано строк для ознайомлення з матеріалами справи. Про розгляд справи позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 10 квітня 2023 року оголошена перерва на 24 травня 2023 року, надано строк для ознайомлення з матеріалами справи.

В судовому засіданні 24 травня 2023 року оголошена перерва до 08 вересня 2023 року, надано строк для надання правової допомоги ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 08 вересня 2023 року сторони не з`явились, судове засідання призначено на 11 березня 2024 року. Судом визнано явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою.

11 вересня 2023 року складена довідка, сторони не з`явились, судове засідання призначено на 20 травня 2024 року. Відсутня інформація про належне повідомлення позивача. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

20 травня 2024 року складена довідка, сторони не з`явились, судове засідання призначено на 04 липня 2024 року. Відсутня інформація про належне повідомлення позивача. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

04 липня 2024 року складена довідка, сторони не з`явились, судове засідання призначено на 16 серпня 2024 року. Відсутня інформація про належне повідомлення позивача. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Згідно з довідкою секретаря судового засідання, судове засідання, призначене на 16 серпня 2024 року не проводилось, фіксування судового процесу не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України. Відсутня інформація про належне повідомлення позивача. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч.1, 2, 5 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України).

Отже, умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: - повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; - повідомлення позивача про судове засідання належним чином; - відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; - нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; - від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц, від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19).

В апеляційній скарзі позивач стверджує, що 16.08.2024 року по м. Києву з 10:30 до 11:09 год., було оголошено повітряну тривогу, яка тривала 39 хвилин, а тому позивач не мав можливості бути присутнім в судовому засіданні в Шевченківському районному суді м. Києва, оскільки він знаходився під приміщенням, до якого не впускала охорона. На вимогу працівників охорони суду позивач прослідував до укриття.

Надаючи оцінку цим доводам позивача, апеляційний суд звертає увагу, що указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

З початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а в прифронтових містах і селах бомбардувань, артилерійських та мінометних обстрілів.

Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2017 року № 733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу «Увага всім» та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі сигнал «повітряна тривога»).

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05 серпня 2022 року № 23).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 910/2116/21, при вирішенні питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал «повітряна тривога» суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що судове засідання не відбувається з об`єктивних і поважних причин, а не через неявку учасника справи за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності.

При цьому обставини оголошення сигналу «повітряна тривога» у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими, що не потребують доказування, а неприбуття до суду учасників справи (їх недопущення до приміщення суду чи зали судових засідань охороною) не можна вважати неявкою в судове засідання.

Як вбачається з наданих позивачем доказів та матеріалів справи, 16 серпня 2024 року у м. Києві тривала «повітряна тривога», сигнал про яку оголошено о 10:39 год., а про «відбій повітряної тривоги» о 11:09 год., що підтверджується роздруківкою з «kyiv.digital» (а.с.193).

Отже, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні, призначеному на 16.08.2024 року на 11:00 год., позивач не був присутнім через оголошення в м. Києві сигналу «повітряна тривога», що виключає можливість вважати неявкою в судове засідання.

За таких обставин, незважаючи на обізнаність позивача та про дату, час і місце судового засідання, водночас ураховуючи наявність у сторони позивача об`єктивних і поважних причин, які унеможливили бути присутнім у судовому засіданні та подати клопотання про відкладення судового розгляду з цих причин, тобто за надзвичайної ситуації, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що, залишаючи позов без розгляду під час повітряної тривоги, суд першої інстанції мав вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосувавши відповідні процесуальні норми з урахуванням загальних засад цивільного судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду ухвалою суду від 16 серпня 2024 року, суд першої інстанції також зазначив, що ухвалою від 08.09.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, явка позивача в судове засідання була визнана обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово, зокрема, 06 вересня 2023 року, 07 березня 2024 року, 17 травня 2024 року, 02 липня 2024 року та 16 серпня 2024 року подавав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Разом з тим, не зважаючи на наявність у протоколі судового засіданні від 08 вересня 2023 року запису про прийняту ухвалу суду про визнання явки позивача ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою, матеріали справи не містять жодного повідомлення на адресу позивача ( в повістках чи окремим листом) про визнання його явки в судове засідання обов`язковою.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку , якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Таким чином, не зважаючи на наявність у справі декількох заяв позивача про розгляд справи за його відсутності, матеріали справи не містять повідомлень суду на адресу позивача про те, що ухвалою суду від 08 вересня 2023 року його явку визнано в судове засідання обов`язковою.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність для залишення позову без розгляду через повторну неявку позивача у судове засідання, призначене на 16 серпня 2024 року, є помилковим, оскільки суперечить матеріалам справи, в яких відсутні дані про обізнаність позивача з ухвалою суду від 08 вересня 2023 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 379, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 15 травня 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.