ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4822/25 Справа № 213/4725/24 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 213/4725/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2025 року, яке ухвалено суддею Алексєєвим О.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та повне судове рішення складено 07 лютого 2025 року,

УСТАНОВИВ:

В листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 18 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено кредитний договір № 24027-10/2023, умови якого з повернення наданого кредиту відповідачем не виконуються. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором.

Крім того, 10 листопада 2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 05400-11/2023. Відповідач не виконала свого обов`язку з повернення кредиту, наданий кредит в строк, передбачений договором, не повернула. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та позивачем укладено договір факторингу № 29042024-1, за у мовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача.

Оскільки на день подання позовної заяви відповідач ухиляється від взятих на себе кредитних зобов`язань з повернення кредитних коштів, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 45 650,00 грн та сплачений судовий збір.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами № 24027-10/2023 від 18 жовтня 2023 року, № 05400-11/2023 від 10 листопада 2023 року у загальному розмірі 45 650 грн та 3 028 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не доведено факт надання грошових коштів за кредитними договорами. Крім того, з посиланням на ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» вважає, що умови договорів в частині розміру процентної ставки є несправедливими та суперечать чинному законодавству. Таким чином, нарахована позивачем сума по відсоткам не відповідає вимогам законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обгрунтоване, на переконання позивача, апеляційну скаргу відповідача - залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 24027-10/2023. За умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 4 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,50% в день. Кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168 74хх хххх 7947.

Кредитором виконано обов`язок з надання кредитних коштів.

Відповідач зобов`язалась повернути суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту в сумах та терміни, що передбачені графіком платежів, проте свої зобов`язання перед кредитором не виконала.

Крім того, 10 листопада 2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 05400-11/2023. За умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 6 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,50% в день. Кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168 74хх хххх 7947.

Кредитором виконано обов`язок з надання кредитних коштів. Відповідач зобов`язалась повернути суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту в сумах та терміни, що передбачені графіком платежів, проте свої зобов`язання перед кредитором не виконала.

29 квітня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024-1, за у мовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за кредитним договором № 05400-11/2023. Сума заборгованості станом на 29 квітня 2024 року становить 28 050,00 грн.

29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 24027-10/2023. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором перед первісним кредитором на момент передачі права вимоги (29 квітня 2024 року) становить 17 600,00 грн.

Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» придбало право вимоги за вищезазначеними кредитними договорами до відповідача.

Станом на 30 вересня 2024 року заборгованість за кредитними договорами не погашена і становить: за кредитним договором № 24027-10/2023 від 18 жовтня 2023 року 17 600,00 грн, з яких: 3 900,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13 700,00 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором №05400-11/2023 від 10 листопада 2023 року 28 050,00 грн, з яких: 6 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 22 050,00 грн заборгованість за відсотками.

Доказів, які б спростовували розмір заборгованості за кредитними договорами, відповідачем суду не надано.

27 вересня 2024 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб ОСОБА_3 . Копію паспорту на підтвердження зміни прізвища відповідачем суду не надано.

ОСОБА_4 з 08 вересня 2022 року призваний на військову службу, є учасником бойових дій.

Листами від 16 грудня 2024 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає підтвердження первісним кредиторам, що на підставі укладених з ними договорів на переказ коштів на платіжну картку НОМЕР_1 18 жовтня 2023 року здійснено переказ грошових коштів в розмірі 4 000,00 грн, 10 листопада 2023 року в розмірі 6 000,00 грн.

Задовольняючи позовнівимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд першої інстанції виходив з факту отримання позичальницею кредитних коштів за кредитними договорами та неналежного виконання зобов`язання позичальницею в частині повернення кредитів та сплати відсотків за їх користування й права позивача, у зв`язку з цим, вимагати від відповідачки повернення заборгованості за кредитними договорами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 18 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 24027-10/2023. За умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 4 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,50% в день. Кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168 74хх хххх 7947.

Відповідно до умов вказаного договроу відповідач зобов`язалась повернути суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту в сумах та терміни, що передбачені графіком платежів, проте свої зобов`язання перед кредитором не виконала.

Крім того, 10 листопада 2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 05400-11/2023. За умовами договору відповідач отримала кредит у розмірі 6 000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,50% в день. Кредит надається в безготівковій формі на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168 74хх хххх 7947.

Відповідно до умов вказаного договроу відповідач зобов`язалась повернути суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту в сумах та терміни, що передбачені графіком платежів, проте свої зобов`язання перед кредитором не виконала.

29 квітня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024-1, за у мовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за кредитним договором № 05400-11/2023. Сума заборгованості станом на 29 квітня 2024 року становить 28 050,00 грн.

29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29042024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 24027-10/2023. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором перед первісним кредитором на момент передачі права вимоги (29 квітня 2024 року) становить 17 600,00 грн.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як зазначено Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

Тобто, відповідачка ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно наданих позивачем розрахунків, які не спросотовані відповідачем, станом на 30 вересня 2024 року заборгованість за кредитними договорами не погашена і становить: за кредитним договором № 24027-10/2023 від 18 жовтня 2023 року 17 600,00 грн, з яких: 3 900,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13 700,00 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 05400-11/2023 від 10 листопада 2023 року 28 050,00 грн, з яких: 6 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 22 050,00 грн заборгованість за відсотками.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наданий позивачем до суду розрахунок заборгованості за тілом кредитів та відсотками повністю узгоджується із витягами з реєстрів прав вимоги.

З вимог позивача вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не нараховувало ніяких сум заборгованості за кредитними договорами відносно позичальниці, а вказаний розмір заборгованості є незмінним з моменту отримання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитним договором № 24027-10/2023 від 18 жовтня 2023 року та за кредитним договором № 05400-11/2023 від 10 листопада 2023 року, відповідачка ОСОБА_1 не погашала заборгованість за кредитними договорами, остання є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладення та підписання ОСОБА_1 кредитних договорів, невиконання позичальницею своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів, та наявності у неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договором відступлення прав вимоги.

Кредитні договори містять суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування.

Твердження апелянта про те, що позивачем не доведено факт надання грошових коштів за кредитними договорами спростовуються письмовими доказами у справі, а саме листами ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про переказ грошових коштів за кредитними договорами на платіжну картку відповідача та розрахунками заборгованості.

Враховуючи те, що за умовами кредитних договорів відповідачка отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала, відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заборгованість за вказаними кредитними договорами підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідачки вищезазначеної заборгованості за кредитом, розмір якої нею не спростовано в апеляційній інстанції.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2025 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 травня 2025 року.

Головуючий:

Судді: