Справа № 464/2185/25
пр.№ 2/464/1375/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.,

секретар судових засідань БРИНОШ А.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №157078999 від 13 грудня 2021 року у розмірі 26640 грн. 75 коп. та понесені судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Позов мотивує тим, що 13 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір №157078999. Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 18000 грн., а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом із відсотками за користування кредитом. Проте, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з цим у нього на момент подання позовної заяви виникла заборгованість у розмірі 26640 грн. 75 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту - 17999 грн. 30 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 8641 грн. 45 коп. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до п.2.1 договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс» право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача. 06 березня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №060325-У, відповідно до якого позивач отримав право грошової вимоги до відповідача, що підтверджується реєстром боржників у розмірі 26640 грн. 75 коп. Заборгованість за кредитним договором №157078999 від 13 грудня 2021 року не погашена, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення цих коштів з відповідача.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає, заперечує факт укладення договору, в тому числі в електронній формі, що підтверджує безпідставність нарахованих позивачем відсотків. Також вказує на відсутність доказів перерахування коштів (тіла кредиту) та переходу права вимоги до позивача за кредитним договором. Заперечив щодо судових витрат, вважає суму в 6000 грн. витрат на адвоката не підтверджена належними доказами, не співмірна із витраченим часом та є явно завищеною.

Від представника позивача адвоката Тараненка А.І. надійшла відповідь на відзив з якої вбачається, що кредитний договір вважається укладеним з моменту підписання однією зі сторін (боржником) відповідного кредитного договору. Відповідач був ознайомлений з умовами договору, шляхом заповнення заявки отримав персональний одноразовий пароль-ідентифікатор який ввів у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 13.12.2021 о 22:54:02, отже договір є укладеним з цього моменту. Також представником зазначено, що на підтвердження переходу прав вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено реєстр прав вимоги до боржників за договором факторингу №060325-У від 06 березня 2025 року. Відповідно до договору реєстр боржників це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою, встановленою в додатку №1 (форма реєстру боржників) до цього договору. Таким чином, згідно витягу з реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну 26640 грн. 75 коп. (додаток долучено до позовної заяви). Оскільки в договорах факторингу чітко визначено, що моментом набуття права вимоги є підписання реєстру прав вимог позивач належним чином довів факт переходу права вимоги. Також звертає увагу, що позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином, у зв`язку з чим витрати на професійну правничу допомогу просить покласти на відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно із позовними вимогами просить про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, подав відзив на позовну заяву, а тому судом здійснено розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

07 квітня 2025 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 28 квітня 2025 року.

Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року розгляд справи відкладено на 13 травня 2024 року, у зв`язку з неявкою сторін.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 13 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 , був укладений кредитний договір №157078999 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 18000 грн., які мають бути повернуті до 12 січня 2022 року.

Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV258WS, який було відправлено йому на номер мобільного телефону, вказаний у заявці на отримання грошових коштів у кредит, в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_2 уклав договір №157078999 від 13 грудня 2021 року за допомогою одноразового ідентифікатора MNV258WS.

Згідно з платіжним дорученням від 13 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено переказ коштів відповідачу у розмірі 18000 грн., відповідно до договору №157078999 від 13 грудня 2021 року на картку №4149-62-ХХХХ-6947, яка вказана у заявці на отримання грошових коштів у кредит.

З розрахунку заборгованості, вбачається, що заборгованість відповідача становить 26640 грн. 75 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту - 17999 грн. 30 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 8641 грн. 45 коп. , що також підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором.

Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28 листопада 2018 року укладено договір факторингу №28/1118-01.

Згідно умов цього договору TOB «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження TOB «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим Договором (п.2.1 договору).

Право вимоги переходить від TOB «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» в день підписання сторонами реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги (п.4.1 договору).

Відповідно до п.8.1 договору цей договір набирає чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками (за наявності її у сторони).

Відповідно до п.8.2 договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28 листопада 2019 року укладено додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишились без змін.

Між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 31 грудня 2020 року укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору в новій редакції від 31 грудня 2020 року.

Зокрема, п.4.1 договору викладено в наступній редакції: «Наявне право вимоги переходить від TOB «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» з моменту підписання ними відповідно реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги.»

Згідно нової редакції п.8.2 строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2021 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 31 грудня 2021 року укладено додаткову угоду №27 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року.

Сторони договору факторингу 31 грудня 2022 року уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

Також, сторони договору факторингу 31 грудня 2022 року уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року, згідно якої сторони домовилися доповнити договір п.11.10 та викласти розділ 3 Договору «Фінансування та порядок розрахунків» в новій редакції від 31 грудня 2023 року.

Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 23 лютого 2024 року укладено договір факторингу №23/0224-01, згідно умов якого TOB «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження TOB «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором (п.2.1 договору).

Право вимоги переходить від TOB «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» з моменту підписання ними реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку (п.4.1 договору).

На підтвердження переходу від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №157078999 від 13 грудня 2021 року в сумі 26640 грн. 75 коп., позивачем надано реєстр прав вимоги №1 від 23 лютого 2024 року до договору факторингу №23/0224-01.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №157078999 від 13 грудня 2021 року, виконаного ТОВ «Таліон Плюс» у відповідача наявна заборгованість за договором в розмірі 26640 грн. 75 коп.

Між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» 06 березня 2025 року укладено договір факторингу №060325-У, згідно умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб- боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 є невід`ємною частиною договору.(п.1.1 договору).

Відповідно до реєстру боржників від 06 березня 2025 року за договором факторингу №060325-У від 06 березня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором №157078999 на загальну суму 26640 грн. 75 коп., що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №060325-У від 06 березня 2025 року.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

В силу ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Враховуючи викладене, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Отже позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором №157078999 від 13 грудня 2021 року на підставі договору факторингу №060325-У від 06 березня 2025 року, укладеного між у ТОВ «Юніт капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

Також відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували розрахунок суми боргу, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, вважає його підставним.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суд вважає, що у нового кредитора виникло право на стягнення заборгованості за вказаним договором у загальному розмірі 26640 грн. 75 коп.

Щодо стягнення судових витрат.

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп., відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, згідно з пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду подано: договір про надання правничої допомоги №10/03/25-02 від 10 березня 2025 року укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» про надання правничої допомоги в обсязі та на умовах передбаченим цим договором; додаткову угоди №6 від 10 березня 2025 року до договору про надання правничої допомоги; акту прийому-передачі наданих послу, де надало клієнтові ТОВ «Юніт Капітал» послуги, пов`язані: з складання позовної заяви 2 години 5000 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника 2 година 1000 грн., загальна вартість послуг 6000 грн.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та довіреність.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Так, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку за стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим, адвокатом в інтересах позивача було здійснено підготовку та складено позовну заяву.

Даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі №922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15.

Зважаючи на те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною, беручи до уваги заяву відповідача про не співмірність таких витрат, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 2000 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 137, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження м.Київ, вул.Рогнідинська, 4а, оф.10 заборгованість за кредитним договором №157078999 від 13 грудня 2021 року у розмірі 26640 грн. 75 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. та 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 13 травня 2025 року.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК