Справа № 125/232/24
Провадження № 22-ц/801/856/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Питель О. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 рокуСправа № 125/232/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Міхасішина І.В.

суддів : Войтка Ю.Б., Матківської М.В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №125/232/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Невольчука Сергія Петровича на заочне рішення Барського районного суду Вінницької області від 10 січня 2025 року,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансових послуг № 876 «Стандартний». Згідно з п.1.1 договору, за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами у заяві-анкеті, та складає 4300 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.2, п.1.3 договору, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4300 грн. Відповідач здійснив дії спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, у подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання фінансових послуг № 876 від 05.03.2021, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі до ОСОБА_1 . Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділене правом грошової вимоги до відповідача. Станом на сьогоднішній день заборгованість відповідачем не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачені у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості з повернення грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, пені, комісії та інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача, становить 38571 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4300 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 34271 грн. На підставі наведеного, позивач просив стягнути на його користь заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 876 від 05.03.2021 у розмірі 38571 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 гривень, та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 гривень.

Заочним рішенням Барського районного суду Вінницької області від 10 січня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 876 від 05.03.2021 у розмірі 38571 грн (тридцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят одна гривня).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» понесені витрати на сплату судового збору у сумі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн (тринадцять тисяч гривень), а всього 16028 (шістнадцять тисяч двадцять вісім гривень).

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позичальник не виконував умови договору та має заборгованість, тому повинен відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Невольчук Сергій Петрович подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга, мотивована тим, що на переконання заявника суд попередньої інстанції, не звернув увагу на те, що кредитний договір, оферта, додаткова угода та паспорт кредиту не був підписаний обома сторонами у спосіб вказаний в законі України «Про електронну комерцію».

Позивач 18 березня 2025 року подав відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, в якому зазначено що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що між ТОВ «Коллект Центр» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансових послуг № 876 від 05.03.2021, за умовами якого товариство зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит на суму 4300 грн, на 16 днів з моменту отримання кредиту, який за угодою сторін підписано електронним підписом позичальника (W2, номер тел. 48), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію».

Кредит був наданий шляхом переказу на картковий рахунок позичальника. Наслідки прострочення зобов`язань за договором визначені договором. Сторонами погоджено збільшення процентної ставки, у разі неповернення кредитних коштів відповідачем у строки, що обумовлені договором (п.1.4-1.4.2).

На підставі укладеного між ТОВ «ФК ВейФорПей» та ТОВ «Служба МК» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ «ВейФорПей» було здійснено переказ коштів: номер карти НОМЕР_1 , власник карти (емітент) банк «Сommercial Bank Privatbank», категорія карти Visa, час запиту 05.03.2021(14:05:32), номер договору згідно з інформацією від кредитора 876, у сумі 4300 грн.

Відповідач зобов`язувалася повернути кредит та сплатити відсотки, виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором, однак, умови кредитного договору не виконала.

Відповідач зобов`язувалася повернути кредит та сплатити відсотки, виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором, однак, умови кредитного договору не виконала.

01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання фінансових послуг № 876 від 05.03.2021, що укладався між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1

ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр» відповідно договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за договором про надання фінансових послуг № 876 від 05.03.2021, що укладався між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 .

Після відступлення права вимоги відповідач заборгованість за кредитним договором не погасила.

Згідно з даними розрахунку заборгованості за кредитним договором № 876 від 05.03.2021, який надав позивач, встановлено, що ОСОБА_1 не виконувала умовидоговору, не сплачувала передбачені договором платежі.

Статус ТОВ «Коллект Центр» підтверджується наданими позивачем копіями документів: Статуту ТОВ «Коллект Центр» (нова редакція), виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу частини 2 статті 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, у тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.

Наданими позивачем доказами підтверджується укладення між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 кредитного договору, який підписано обома сторонами, та який містить усі істотні умови договору, зокрема, щодо сплати процентів за користування коштами.

Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість, що вказана позивачем.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512, статті 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом пункту 11 частини 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», факторинг є фінансовою послугою.

Згідно з частиною 1 статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до частини 3 статті 1079 ЦК України, фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

За нормами статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно з наведеними нормами законодавства відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, яке виникло з договору про надання фінансових послуг № 876 від 05.03.2021, а саме ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора.

Отже, заборгованість відповідача за вказаним договором та відсотками за користування кредитними коштами, нарахованими після відступлення права вимоги, підлягає стягненню на користь ТОВ «Коллект Центр».

Аналіз наданих позивачем розрахунків заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання фінансових послуг 876 від 05.03.2021року свідчить про те, що проценти за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії кредитного договору та за процентною ставкою, визначеною п. 1.4. договору, що свідчить про правомірність їх нарахування.

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів та сплати заборгованості в повному обсязі, не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, а також не надала свого розрахунку заборгованості, який би містив інший розмір заборгованості.

Колегія суддів враховує і те, що ні кредитний договір, ні окремі його умови відповідачкою не оспорювалися, недійсними в судовому порядку не визнавалися, а відтак є чинними і підлягають виконанню.

При цьому, звертаючись з позовними вимогами, Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання фінансових послуг 876 від 05.03.2021року в розмірі 38571,00 грн., з яких 4300 грн. заборгованість за тілом кредиту, а 34271,00 грн. заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованості за договором про надання фінансових послуг 876 від 05.03.2021 року в розмірі 38571,00 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо несправедливих умов нарахування відсотків та їх невідповідність вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів, не заслуговують на увагу, оскільки у частині третійстатті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, тобто несправедливим може бути нарахування процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а позивачем в межах строку дії кредитного договору нараховувалися проценти, які є платою за користування кредитними коштами відповідно до ст. ст. 1048,10561ЦК України, а не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів".

Доводи апелянта на те, що ОСОБА_1 не повідомлено про заміну кредитора та перехід права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", не заслуговують на увагу, оскільки саме по собі неповідомлення боржника про уступку права вимоги не припиняє зобов`язань за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості на користь нового кредитора.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі N 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі 361/2105/16-ц, від 26 березня 2020 року у справі N 522/21219/14-ц та від 25 вересня 2024 року у справі N 522/20418/18.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Невольчука Сергія Петровича залишити без задоволення.

Заочне рішення Барського районного суду Вінницької області від 10 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська