РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2867/24

Номер провадження 2/495/657/2025

18 квітня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

за участю секретаря судового засідання: Федорової Л.А.

за участю:

від позивача: не з`явився

від відповідачки: не з`явилася

від третьої особи: не з`явилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/2867/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К»

до ОСОБА_1

за участю третьої особи акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» (далі по тексту позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідачка) за участю третьої особи акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» далі по тексту третя особа) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» до ОСОБА_1 за участю третьої особи акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» (02094, м. Київ, вул. Гніздовського Якова, буд.1, ) заборгованість за кредитним договором № 1/3862485 від 10.01.2020 року в розмірі 80 833 (вісімдесят тисяч вісімсот тридцять три) гривень 57 (п`ятдесят сім) копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» (02094, м. Київ, вул. Гніздовського Якова, буд.1, ) витрати пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.12.2024 року заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2024 року по цивільній справі № 495/2867/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» до ОСОБА_1 за участю третьої особи акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

12.03.2025 року від представника позивача ТОВ «ФК «Брайт-К» - Кононова І.К. до суду надійшла заява про уточнення (зменшення) позовних вимог.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № 1/3862485 від 10.01.2020 року в розмірі 47 557,16 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 34 401,42 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом 13 155,74 грн.

Представники позивача (ТОВ «ФК «Брайт-К») та третьої особи (АТ «Креді Агріколь Банк») просили провести розгляд справи за їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, але її представник адвокат Каланжов В.І. телефонограмою повідомив, що просить розглядати справу за його відсутності та відсутності відповідачки. Просив відмовити у задоволенні уточнених позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 10.01.2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Креді Агріколь Банк» укладений комплексний кредитний договір № 1/3862485, відповідно до якого АТ «Креді Агріколь Банк» виконало взяті зобов`язання у повному обсязі та надало відповідачці кредитні кошти у сумі 46 212,91 грн., строком на 60 місяців, з 10.01.2020 року по 09.01.2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних (фіксована ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості. Також, позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,3% від суми кредиту.

05.08.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Брайт-К» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 1/3862485 від 10.01.2020 року перейшло до ТОВ «ФК «Брайт-К».

17.12.2021 року відповідачці було направлено повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором, однак таке повідомлення не було виконано.

Таким чином, відповідачка не виконала зобов`язання щодо повернення кредиту, у зв`язку з чим загальна заборгованість за кредитним договором № 1/3862485 від 10.01.2020 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 80 833,57 грн., яка складається: заборгованості за тілом кредиту 34 401,42 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом 13 155,74 грн.; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 33 276,41 грн.

12.03.2025 року позивач уточнив (зменшив) вказану вище суму заборгованості за кредитним договором № 1/3862485 від 10.01.2020 року, а саме просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 47 557,16 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 34 401,42 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом 13 155,74 грн.

Невиконання відповідачкою зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення ТОВ «ФК «Брайт-К» до суду із відповідним позовом.

Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 509, 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України).

Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.ст. 1047, 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Крім того, відповідно до абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим договором щомісячно в число місяця, визначеного графіком платежів по кредиту.

Відповідно до п.1.3. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована ставка) починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості. Також, позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,3% від суми кредиту.

Всупереч умов Кредитного договору відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «ФК «Брайт-К». Вказане підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 1/3862485 від 10.01.2020 року.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 в порушення умов договору № 1/3862485 від 10.01.2020 року про надання кредитних коштів та зазначених вище норм чинного законодавства належним чином не виконала зобов`язання перед ТОВ «ФК «Брайт-К» щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками та інших платежів, у зв`язку з чим загальна заборгованість за кредитним договором № 1/3862485 від 10.01.2020 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 80 833,57 грн., яка складається: заборгованості за тілом кредиту 34 401,42 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом 13 155,74 грн.; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 33 276,41 грн.

12.03.2025 року позивач уточнив (зменшив) вказану вище суму заборгованості за кредитним договором № 1/3862485 від 10.01.2020 року, а саме просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 47 557,16 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 34 401,42 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом 13 155,74 грн.

Відповідачка не погодилась із зменшеними позовними вимогами, оскільки вважає, що щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно (обслуговування кредитної лінії) в розмірі 2,3% від загальної суми кредиту на день видачі є нікчемними в силу закону, а отже не підлягають визнанню недійсними судом.

За твердженням відповідачки неправомірно нараховано банком штрафу за неналежне виконання умов кредитного договору, застосування якого не передбачено умовами договорами, які погоджено сторонами, а тому сплачений штраф підлягає зарахуванню в рахунок погашення суми основного боргу за кредитом.

Між тим, суд вважає, що вказані вище твердження відповідачки повністю спростовуються матеріалами справи та діючим законодавством України, а також наявні належні та допустимі докази щодо порушення відповідачкою умов кредитного договору № 1/3862485 від 10.01.2020 року, що є не виконанням покладеного на неї зобов`язання.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність та обґрунтованість уточнених позовних вимог ТОВ «ФК «Брайт-К» до ОСОБА_1 за участю третьої особи АТ «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим такий уточнений позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 509-510, 525-526, 530, ч.3 ст.551, 612, 625, 1046-1050, 1054-1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 128, 131, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 279, 280-282, 289Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Уточнену позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» до ОСОБА_1 за участю третьої особи акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» (02094, м. Київ, вул. Гніздовського Якова, буд.1, ) заборгованість за кредитним договором № 1/3862485 від 10.01.2020 року в розмірі 47 557 (сорок сім тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 16 (шістнадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» (02094, м. Київ, вул. Гніздовського Якова, буд.1, ) витрати пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Віталій МИШКО.