Дата документу 12.05.2025Справа № 554/9115/23
Провадження № 2-др/554/37/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2025 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого судді - Савченко Л.І.
за участю секретаря судового засідання Титаренко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки і піклування в особі Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису, стягнення аліментів на утримання дитини та матері,-
В провадженні Октябрського районного суду м.Полтави знаходиться вказана цивільна справа.
Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 17 квітня 2025 року визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внесено зміни до актового запису № 568 від 09.08.2023 року, складеного Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та записати у графі « батьком дитини» - « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України», змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 29 вересня 2023 року. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання матері дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з 29 вересня 2023 року. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив судові витрати по розгляду справи стягнути з відповідача. Представник позивача зазначив, що попередньо витрати на правову допомогу складають 15 000 грн. Також вказав, що ОСОБА_1 буде нести витрати на проведення судово-біологічної (генетичної) експертизи, які також прохає стугнути з ОСОБА_4 на її користь.

22 квітня 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, у якій просив долучити докази обсягу наданих послуг і виконаних робіт адвокатом, їх вартість у сумі 15 000 грн., що сплачена позивачем ОСОБА_1 .

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Сторони повідомлялись про дату, місце та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі. У заяві просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на проведення у справі судово-біологічної експертизи в сумі 24 232, 96 грн. (а.с.231).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно п.п.1,2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із проведенням експертизи.

Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Представником позивача виконані вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України та подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення докази понесення судових витрат на правову допомогу, а саме договір про надання правової допомоги від 28.07.2023 р., Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги від 28.07.2023 р. розрахунок суми гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги на суму 15 000 грн., акт виконаних робіт згідно умов договору про надання правової допомоги від 28.07. 2023 р. , копію квитанції № б/н від 28.07.2023 р. на суму 15 000 (а.с.217-223).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 вказаної статті передбачається, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи складність даної справи, обсяг виконаних адвокатом послуг на час розгляду справи у суді першої інстанції, задоволення позовних вимог до відповідача, суд вважає за можливе задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на проведення судово-біологічну (генетичну) експертизу за заявою позивача ОСОБА_7 , враховуючи, що питання про їх розподіл під час ухвалення рішення вирішено не було, суд зазначає наступне.

Частинами другою, третьою статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторони (сторона) не надали відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України).

Частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5,передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке: (1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат; (2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; (3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду; (4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Суд призначає експертизу у справі лише за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 102 КАС України, частина перша статті 98 ГПК України, частина перша 103 ЦПК України).

За клопотанням представника позивача, з метою доведення наявності чи відсутності кровного споріднення між відповідачем та дитиною, враховуючи, що висновок експерта може бути одним із доказів встановлення цих даних, судом було призначено судово біологічну(генетичну) експертизу.

Згідно рахунку № 453 від 15.03.2024 р. Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України Панченко Н.В. за проведення судово-біологічної (генетичної) сплачено 24 232,96 грн.(а.с.124).

27 грудня 2024 року до суду надійшло повідомлення судового експерта сектору БВМГД лабораторії КВБ М.Ферс про неможливість надання висновку експерта № 1987, у зв`язку з ненаданням ОСОБА_4 біологічних зразків епітелію, що унеможливлює проведення судово-біологічної (генетичної) експертизи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права.

Витрати, здійснені ОСОБА_1 на проведення судово-біологічної(генетичної) експертизи, є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані із розглядом справи та підлягають відшкодуванню, а тому суд вважає, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені позивачем витрати, пов`язаних з проведенням експертизи, у розмірі 24 232,96 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн. та проведення судової біологічної (генетичної) експертизи у сумі 24 232 грн. 96 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.І.Савченко