Справа № 497/2723/24
Провадження № 2/497/290/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні в місті Болграді, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2024 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з цим позовом та просять постановити судове рішення, яким визнати за ними право власності в наступних частках:

за позивачем ОСОБА_1 :

- 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

за позивачем ОСОБА_2

- на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Вимоги мотивовані тим, що вищезазначений будинок відносився до колгоспного двору, до складу якого входили батьки позивачів та позивач ОСОБА_2 , тобто кожний придбав право власності на житловий будинок по 1/3 частині, вони володіли цім будинком, але не оформили право власності. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батьків вона прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, але постановами приватного нотаріуса їй було відмовлено у нотаріальній дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на відповідні частини будинку. Для реєстрації права власності на свою частку позивач ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора, але йому державним реєстратором прав на нерухоме майно було відмовлено у проведені реєстраційних дій з реєстрації його права власності на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на відповідну частку у будинку. За захистом своїх невизнаних прав, позивачі змушені звернутися до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою судді від 15.11.2024 року було відкрито загальне позовне провадження та витребувано інформацію щодо заведених спадкових справ відносно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.38).

10.12.2024 року до суду надійшли витребувані судом спадкові справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в позовній заяві просили розглянути справу у їх відсутності (а.с.3 на звороті).

Представники відповідача - Василівської сільської ради Болградського району Одеської області сільський голова Бойчев П. та староста с.Каракурт Жечева О. надали 05.03.2025 року та 12.03.2025 року відповідно, на електрону пошту суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради та не заперечували проти задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок (домоволодіння), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до типу колгоспного двору (колгоспників) та до його складу входили члени цього двору: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та позивач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/3 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою №241/02-17, яка видана 15.10.2024 року старостою с.Каракурт Жечевою О. (а.с.29).

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника.

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст. 3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Як вбачається з абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно зі змістом ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Але рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Болградської міської ради Нікіта І.В. №75695991 від 23.10.2024 року позивачу ОСОБА_2 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на відповідну частку у вищевказаному житловому будинку у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності (а.с.34).

Тобто позивачем ОСОБА_2 доведена вимога, щодо визнання за ним права власності на 1/3 частку у вище вказаному житловому будинку, як за членом колгоспного двору.

Щодо права власності в порядку спадкування.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 21 серпня 2010 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису про смерть №27 від 21.08.2010 року, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, в тому числі на 1/3 частину у вищевказаному житловому будинку.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.1269 ЦК України та підтверджується наступними доказами:

- свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , яке видане 16 квітня 1976 року Болградським райвідділом ЗАГС Одеської області, на підставі актового запису №31 від 28.08.1965 року, відповідно до якого її матір`ю вказана ОСОБА_6 , а батьком ОСОБА_4 (а.с.15);

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , яке видане 22 грудня 1981 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №31 від 22 грудня 1981 року, з якого встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уклали між собою шлюб та після його реєстрації дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.13);

- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0 сформованого 10 березня 2011 року, відповідно до якого ОСОБА_8 та ОСОБА_5 уклали 18 жовтня 1986 року шлюб, після реєстрації якого прізвище дружини змінено на « ОСОБА_9 »;

- довідкою про склад сім`ї, яка видана старостою с.Каракурт Василівської сільської ради Жечеою О., відповідно до якої на момент смерті ОСОБА_3 до складу її сім`ї (зареєстрованими за однією адресою) входили чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 (а.с.30);

- матеріалами спадкової справи №21/2011 щодо майна ОСОБА_3 , заведеною 17.02.2011 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. (а.с.43-82), відповідно до яких 17.02.2011 року до нотаріуса з особистою заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , спадкоємець за законом першої черги (а.с.44), інші спадкоємці за законом першої черги: чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 , у встановлений законом строк відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 , що підтверджується їх заявами за реєстраційними номерами 39 та 40 від 17 лютого 2011 року (а.с.44 на звороті та а.с.45).

Тобто після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла тільки позивач по справі ОСОБА_1 та на деяке майно вже отримала свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.79,80 на звороті).

Надалі, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , яке видане 05 грудня 2017 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису про смерть №863 від 05.12.2017 року, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, в тому числі на 1/3 частину у вищевказаному житловому будинку.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.1269 ЦК України та підтверджується наступними доказами:

- свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , яке видане 16 квітня 1976 року Болградським райвідділом ЗАГС Одеської області, на підставі актового запису №31 від 28.08.1965 року, відповідно до якого її батьком вказаний ОСОБА_4 (а.с.15);

- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0 сформованого 10 березня 2011 року, відповідно до якого ОСОБА_8 та ОСОБА_5 уклали 18 жовтня 1986 року шлюб, після реєстрації якого прізвище дружини змінено на « ОСОБА_9 »;

- довідкою про склад сім`ї, яка видана старостою с.Каракурт Василівської сільської ради Жечеою О., відповідно до якої на момент смерті ОСОБА_4 до складу його сім`ї (зареєстрованим за однією адресою) входив син ОСОБА_2 (а.с.31);

- матеріалами спадкової справи №162/2018 щодо майна ОСОБА_4 , заведеною 24.05.2018 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І.(а.с.84-135), відповідно до яких 24.05.2018 року до нотаріуса з особистою заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , спадкоємець за законом першої черги (а.с.85 на звороті), інший спадкоємці за законом першої черги син ОСОБА_2 у встановлений законом строк відмовився від прийняття спадщини за законом та за заповітом, що підтверджується його заявою за реєстраційним номером 360 від 24 травня 2018 року (а.с.86 на звороті).

Тобто після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла тільки позивач по справі ОСОБА_1 та на деяке майно вже отримала свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.134,135 на звороті, 137).

Постановами приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. вих. №871/02.31, №872/02.31 від 08.10.2024 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті бакьків, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність цих часток в житловому будинку спадкодавцю (а.с.32,33).

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218 та 1219 ЦК України визначено що входить до складу спадщини, а саме входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та які права та обов`язки особи не входять до складу спадщини, а саме, те що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. А відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270, ч.3 ст.1272, ч.1 с.1273 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Досліджені матеріали справи, відповідають встановленим нормам законодавства, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328,392,1222,1261,1269,1270,1273 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 82, 200, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца