Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/78/25
Провадження № 2/494/146/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Антонишина І.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №494/78/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

13.01.2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана для розгляду судді Римар І.А.

Ухвалою суду від 24.01.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, також відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 10.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір №495888-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 10.04.2024 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено Куцому О.Л. пропозицію (оферту) укласти договір №504947-КС-001 про надання кредиту, яку відповідач 10.04.2024 року прийняв. ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, котрий боржником було введено/відправлено. За умовами договору відповідач отримав від позичальника ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у розмірі 15000,00 грн., зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надавши відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника, котрий позичальник вказав в особистому кабінеті. Проте, відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 48381.52 грн., яка складається: сума прострочених платежів по тілу кредиту 15000.00 грн.; сума прострочених платежів по процентах 31131.52 грн.; сума прострочених платежів за комісією 2250.00 грн. Враховуючи, що заборгованість не погашена, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 48381.52 грн., а також стягнути понесені судові витрати по справі.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 07.08.2025 року.

У судове засідання 13.05.2025 року представник позивача не з`явився, однак 04.03.2025 року на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без їх участі, зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.55).

У судові засідання 26.03.2025 року, 10.04.2025 року та 13.05.2025 року відповідач не з`явився, 12.05.2025 року на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив надати йому змогу оплатити кредит частинами на 12 місяців, так як на даний час не працює, та у зв`язку з воєнним станом (а.с.69).

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяв представника позивача та відповідача про розгляд справи без їхньої участі, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами.

В порядку ч.2 ст. 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Врахувавши думки представника позивача та відповідача, викладені ними в їх письмових заявах, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір №495888-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідач отримав від позичальника ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у розмірі 15000,00 грн., зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом (а.с.16 зворотній бік-21).

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надавши відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника, який позичальник вказав в особистому кабінеті.

Відповідач умови договору не виконав, у зв`язку з чим станом утворилася заборгованість в сумі 48381.52 грн., яка складається з: сума прострочених платежів по тілу кредиту 15000.00 грн.; сума прострочених платежів по процентах 31131.52 грн.; сума прострочених платежів за комісією 2250.00 грн.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина перша статті 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частини першої статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу позику у розмірі, встановленому договором.

Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов`язань належним чином не виконував.

Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед відповідачем в сумі 48381.52 грн.

Факт наявності заборгованості підтверджуються договором від 10.04.2025 року та розрахунком заборгованості за договором (а.с.11-12).

З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити повністю та стягнути з останнього на користь позивача заборгованість у розмірі 48381 грн. 52 коп.

Крім того, з відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп., сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Стаття 265 ЦПК України, не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу.

За змістом частини третьої та четвертої статті 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно чатсини п`ятої статті 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідач просить розстрочити виконання рішення на 12 місяців, посилаючись на те, що являється безробітнім, також у зв`язку з воєнним станом, однак доказів щодо безробіття не надає, також матеріали справи не містять доказів впливу воєнного стану на спроможність ОСОБА_1 погасити заборгованість за кредитом.

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки, заявником не наведено у заявленому клопотанні обставин, що істотно

ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому і не можуть бути прийняті судом до уваги для надання розстрочення виконання рішення суду.

Керуючись статями 10, 11, 169, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, статями 526, 530, 1046,1048-1050 ЦК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки 26 офіс 411) суму заборгованості за Договором 495888-КС-001 про надання кредиту від 10.04.2024 року, у загальному розмірі 48 381 (сорок вісім тисяч триста вісімдесят одну) гривню 52 коп., з яких:

- 15 000 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту;

- 31 131,52 грн. сума прострочених платежів по процентах;

- 2 250,00 грн. сума прострочених платежів за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки 26 офіс 411) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, б. Лесі Українки 26 офіс 411).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлений та підписасний 15.05.2025 року.

Суддя І.А. Римар