Справа № 346/2190/25
Провадження № 2/346/1505/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 р.м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, Третьякова І.В., розглядаючи заяву про самовідвід судді у цивільній справі №346/2190/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері у розмірі 1000 гривень, щомісячно,

в с т а н о в и в:

01.05.2025 ОСОБА_1 звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на її утримання, як матері.

І згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2025, вказана цивільна справа передана на розгляд судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Коваленка Д.С. Однак суддя Коваленко Д.С. подав заяву про самовідвід.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду (суддя Коваленко Д.С.) від 02.05.2025 року задоволено заяву судді Коваленка Д.С., про самовідвід, відведено суддю Коваленка Д.С., від розгляду вищевказаної справи, а останню передано до апарату суду для визначення іншого судді для розгляду цієї справи у порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2025 року зазначену справу розподілено судді Яремин М.П.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду (суддя Яремин М.П.) від 05.05.2025 року задоволено заяву судді Яремин М.П., про самовідвід, та матеріали цивільної справи №346/2190/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері передано до канцелярії Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області для повторного розподілу відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2025 року зазначену справу розподілено судді Калинюку О.П.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду (суддя Калинюк О.П.) від 09.05.2025 року задоволено заяву судді Колинюка О.П.., про самовідвід, та матеріали цивільної справи №346/2190/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері передано до канцелярії Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області для повторного розподілу відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025 року зазначену справу розподілено судді Васильковському В.В.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду (суддя Васильковський В.В.) від 12.05.2025 року задоволено заяву судді Васильковського В.В., про самовідвід, та матеріали цивільної справи №346/2190/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері передано до канцелярії Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області для повторного розподілу відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025 року зазначену справу розподілено судді Третьяковій І.В.

13.05.2025 року суддею Третьяковою І.В. подано заяву про самовідвід.

Положення частини 1 статті 55 Конституції України гарантують, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. При цьому в силу положень частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" захист прав, свобод та інтересів кожного гарантується незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Вказана гарантія, в аспекті незалежного та безстороннього суду, знаходить свій прояв і у пункті 5 частини 1 статті 36 ЦПК України відповідно до якого, у якості підстави для відводу (заміни) судді передбачено існування обставин, які викликають сумнів в об`єктивності або неупередженості судді.

Разом з цим, суд враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які гарантують кожному його право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. І, на підставі частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 року, суд застосовує вказані положення Конвенції, з урахуванням практики цього суду, як джерело права.

Зокрема суд враховує, що розглядаючи справи «Pullar v. The United Kingdom», а також «Padovani v. Italy», «Saraiva de Carvalho v. Portugal» надаючи тлумачення терміну «неупередженість», як складової частини «незалежного і безстороннього суду» у своїх рішеннях від 10 червня 1996 року (п.30), 26 лютого 1993 року (п.27) та 22 квітня 1994 року (п.35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що неупередженість складається з двох аспектів: суб`єктивної та об`єктивної неупередженості. Особиста неупередженість презюмується, доки не буде доведено інше. Об`єктивний аспект неупередженості наводить до питання про те, чи дозволяють певні факти, які піддаються перевірці, засумніватись у неупередженості судді, незалежно від поведінки останнього.

Разом з цим суд враховує, що в рішенні "Мироненко і Мартенко проти Україні" від 10 грудня 2009 року (заява 4785/02), Європейський Суд зазначив, що застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими ... (п.69). У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється" ... . Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (п.70).

У провадженні судді Третьякової І.В. вже перебували справи№346/1061/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, №346/1207/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей, №346/4095/24 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, №346/2191/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в яких я заявила самовідвід у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 , яка є матір`ю дитини ОСОБА_2 , працює у цьому ж суді на посаді заступника керівника апарату суду.

Суд задовольнив заяву судді про самовідвід на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, якою передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У даній судовій справі, ОСОБА_3 не є стороною спору і не є учасником справи. Однак ОСОБА_1 ставить перед судом питання про стягнення на її користь аліментів на її утримання з ОСОБА_2 , який вже сплачує аліменти по рішенню суду на утримання дитини, матір`ю якої є ОСОБА_3 (а.с.2-5). І рішення по цій новій справі, у випадку задоволення позову хоча би частково, на підставі ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України може бути підставою для зменшення судом розміру аліментів, визначеного рішенням суду про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини, батьком якої є ОСОБА_2 (а.с.2-5), у чому зрозуміло може бути не зацікавлена ОСОБА_3 . Тобто, вона може мати інтерес щодо справи, яка потрапила на розгляд судді, який працює у тому самому суді, в якому працює і вона.

Тому, оскільки суддя Третьякова І.В. та ОСОБА_3 продовжують працювати в одному суді, а розгляд справи №346/2190/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері у розмірі 1000грн. може вплинути на право ОСОБА_3 отримувати аліменти на утримання дитини у розмірі, визначеному судом, розгляд вказаної нової судової справи судом, в якому працює Хриптун Л.О. може розглядатись як окрема і самостійна підстава для сумніву в безсторонності судді цього ж суду Третьякової І.В., як Хриптуном І.П. і Хриптун Л.О., так і будь-яким іншим представником суспільства. А завдання суду показати чесність процесу здійснення правосуддя, позаяк тільки так забезпечується довіра громадськості до суду.

Тому на виконання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема з метою забезпечення гарантії відповідача на розгляд його справи безстороннім судом, з урахуванням правових висновків Європейського Суду з прав людини, заяву про самовідвід судді Третьякової І.В. слід задовольнити та направити справу до апарату суду, для визначення іншого судді для розгляду цієї справи у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Отже, керуючись статтями 2,3,19,23,33,34,36-40,43,49,76-83,120-127,182,247-248,252,253,258-261,268,272,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Задовольнити заяву судді Третьякової Ірини Володимирівни про самовідвід.

Відвести суддю Третьякову Ірину Володимирівну від розгляду цивільної справи №346/2190/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері у розмірі 1000 гривень, щомісячно.

Цивільну справу №346/2190/25 передати до апарату Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, для визначення іншого судді для розгляду цієї справи у порядку, встановленому статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Третьякова І. В.