Провадження № 2/357/1609/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року місто Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О.В., за участю секретаря судового засідання Каплічної Ж.А., представника позивача Мартиненко Т.М, розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявоюКомунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, та зустрічною позовною ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

09.10.2024 представник позивача звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 14.10.2024, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві власності, по 1/2 частині, квартира АДРЕСА_1 . Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 відповідачі за період з 01.10.2019 по 01.10.2024 мають заборгованість за теплову енергію у розмірі 7001,46 грн. У ході проведення КП БМР «БЦТМ» претензійно-позовної роботи з боржниками по оплаті заборгованості за спожиті послуги теплової енергії (по категорії споживачів «населення»), зокрема, і шляхом звернення з позовними заявами до суду про стягнення заборгованості в 2021-2022 р.р., підприємством було подано до суду позовні заяви (7 позовів) про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржника - ОСОБА_4 на загальну суму 435000,00 грн, що склався відповідно по квартирах боржниці, яка є їх власником: №№ 18,24,27,30,33,36,39 за адресою: АДРЕСА_2 . Білоцерківським міськрайонним судом було задоволено позовні заяви на користь КП БМР «БЦТМ», тобто заборгованість за послуги з боржника була стягнута в повному обсязі, а по квартирі АДРЕСА_3 - у задоволенні позовних вимог підприємству було відмовлено. ОСОБА_4 з вказаними рішеннями суду не погодилась та оскаржила їх в апеляційному суді, просила рішення про стягнення коштів з неї скасувати, мотивуючи тим, що зазначені квартири в житловому будинку не опалюються. Апеляційний суд апеляційні вимоги ОСОБА_4 задовольнив, рішення Білоцерківського міськрайонного суду скасував та ухвалив нові судові рішення, якими у задоволенні позовів Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу відмовив, а також всупереч доводам та доказам КП БМР «БЦТМ» встановив, що в цих квартирах відсутні прилади теплової енергії та послуги з централізованого опалення в цих квартирах не надаються. Таким чином, судом було відмовлено КП БМР «БЦТМ» у стягненні 435000,00 грн заборгованості за теплову енергію на користь підприємства по 7 квартирах боржника у житловому будинку по АДРЕСА_2 . При цьому, зазначений житловий будинок обладнаний комерційним приладом обліку теплової енергії, за щомісячними показниками якого здійснювались розрахунки оплати наданих послуг усім споживачам будинку відповідно до порядку, встановленого Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 в редакції Постанови КМУ від 08 вересня 2022 року. Оскільки у даному житловому будинку встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії, споживачам вартість послуги розраховується щомісячно згідно з показаннями засобу обліку пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) з урахуванням діючого тарифу на послугу. Загалом будинок налічує 56 квартир, 7 з яких на момент слухань справ у суді належали на праві власності споживачу ОСОБА_4 . У даному житловому будинку створено ОСББ «Гайок 224». Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на винесені судом рішення, керуючись Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 в редакції Постанови КМУ від 08 вересня 2022 року, КП БМР «БЦТМ» в законний спосіб провело відповідний перерахунок плати за спожиті послуги споживачам житлового будинку АДРЕСА_2 . Зазначений борг за послуги теплопостачання у розмірі 435000,00 грн, що нарахований за 7 квартирами ОСОБА_4 , було розподілено між усіма іншими особовими рахунками споживачів - по інших 49 квартирах у будинку, шляхом проведення перерахунку за послуги за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року в залежності від опалювальної площі квартир та показників будинкового приладу обліку теплової енергії. Про зазначене КП БМР «БЦТМ» повідомило листами голову ОСББ «Гайок,224» та мешканців будинку. Враховуючи, що у добровільному порядку відповідачі заборгованість не сплачують, просив у судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за період з жовтня 2019 року по березень 2024 року у рівних частинах з кожного, по 3500,73 грн та стягнути з відповідачів судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

11.11.2024 судом, після отримання відповідей на запити з відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про реєстрацію місця проживання відповідачів, постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 12.12.2024 11:30.

12.12.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 27.01.2025 14:00, за клопотанням відповідача - ОСОБА_1 .

26.11.2024 представник відповідачів, адвокат Зайцев Всеволод Сергійович, подав до суду зустрічну позовну заяву, мотивуючи тим, що відповідачі у справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у рівних частинах є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . У відповідності до законодавства України про теплову енергетику та житлово-комунальні послуги з приводу отримання послуг теплопостачання між ОСОБА_1 та КП БМР «Білоцерківтепломережа» існують правовідносини, що базуються на договорі постачання теплової енергії, за яким ОСОБА_1 виступає у якості індивідуального споживача, а КП БМР «Білоцерківтепломережа» виконавцем послуг централізованого опалення та теплопостачання, як будинку загалом, так і вказаної квартири зокрема. Відтак, на ім`я ОСОБА_1 в абонентській мережі КП БМР «Білоцерківтепломережа» зареєстровано особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким ОСОБА_1 , з моменту набуття у власність вищевказаної квартири, проводить розрахунки з позивачем за спожиту теплову енергію. Протягом всього періоду користування послугами ОСОБА_1 сумлінно оплачує усі рахунки за спожиту теплову енергію. Квартири у вказаному будинку починаючи з 2011 року заселялись мешканцями нерівномірно, виходячи із дати фактичного набуття їх у власність шляхом викупу у забудовника. Зазначене призвело до ситуації, коли протягом всього періоду після здачі будинку в експлуатацію ряд квартир у ньому мали лише номінального власника у вигляді представника забудовника, але фактично заселеними (обжитими) не були. Разом з тим, такий номінальний власник, на відміну від переважної більшості мешканців будинку, здійснював оплату за надані спожиті житлово-комунальні послуги (в т.ч. послуги за теплопостачання) несистематично та нерегулярно, що призвело до накопичення у нього протягом 2016-2021 років значних сум заборгованостей за спожиту теплову енергію перед КП БМР «Білоцерківтепломережа». З метою врегулювання спірної ситуації, позивач звернувся із позовами про стягнення з особи, на яку було зареєстровано право власності на більшість пустуючи квартир. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2022 у справі № 357/6371/21 було задоволено позов та вирішено стягнути заборгованість у розмірі 82316,50 грн. Проте, постановою Київського апеляційного суду від 02.02.2023 у вказаній справі, у задоволенні позову КП БМР «Білоцерківтепломережа» було відмовлено з підстав недоведеності останнім арифметичного розрахунку суми заборгованості співвласника за спожите тепло, відсутності у матеріалах судової справи доказів на підтвердження обсягу спожитого тепла та методики, за якою було здійснено нарахування, що унеможливлює перевірку наданого розрахунку заборгованості. У червні 2024 року при зверненні з інформаційним запитом до веб-сервісу «Особистий кабінет споживача» (http://my.bctm.com.ua), що адмініструється КП БМР «Білоцерківтепломережа», ОСОБА_1 було встановлено, що у травні 2024 року відповідач самостійно в односторонньому порядку здійснив перерахунок вартості спожитої теплової енергії та донарахував суму боргу за таку комунальну послугу загалом у розмірі 6859,26 грн. У ході подальшого з`ясування обставин справи, ОСОБА_1 було встановлено, що вищенаведене донарахування вартості спожитої теплової енергії здійснене на підставі власного рішення КП БМР «Білоцерківтепломережа» про розподіл заборгованості співвласника за спожиту теплову енергію, скасованої рішенням суду апеляційної інстанції у справі № 357/6371/21, на рахунки всіх інших співвласників-мешканців будинку. Як достеменно встановлено ОСОБА_1 та не заперечується КП БМР «Білоцерківтепломережа», у зв`язку з прийняттям рішення у вищевказаній судовій справі заборгованість за спожиту теплову енергію власника квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 у будинку, що була скасована в судовому порядку, за самовільним рішенням розподілена між всіма іншими власниками квартир у будинку і донарахована їм пропорційно опалювальним площам та відповідно до спожитих будинком гкал загалом. Тобто, заборгованість власника перерахованих квартир із плати за спожиту теплову енергію була розподілена на всіх інших мешканців будинку, в т.ч. і на ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , в частині суми 6859,26 грн. Відповідачі категорично не погоджуються із подібним трактуванням КП БМР «Білоцерківтепломережа» законодавства про житлово-комунальні послуги, вважають дії позивача такими, що вчинені із грубим порушенням їх прав, як споживачів житлово-комунальних послуг, із перевищенням наданих повноважень, не у порядку і не в спосіб, визначений законами України, без надання належного розрахунку та документального обґрунтування таких нарахувань, що відповідно до вимог процесуального законодавства є підставами для скасування таких дій відповідача. Тому просив зобов`язати Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» здійснити перерахунок плати (нарахувань) за спожиту теплову енергію по квартирі АДРЕСА_1 , співвласниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за опалювальні періоди з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 та договорів про надання комунальних послуг, укладених до 01.05.2019; зобов`язати КП БМР «Білоцерківтепломережа» провести відповідні коригування по особовому рахунку ОСОБА_1 №12107-1 та скасувати заборгованість із плати за спожиту теплову енергію за опалювальні періоди з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно у сумі 6859,26 грн;судові витрати покласти на КП БМР«Білоцерківтепломережа», зокрема, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

27.01.2025 справу було знято з розгляду, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді у справі, а судове засідання перенесено на 25.02.2025 14:00.

25.02.2025 судом постановлено ухвалу, про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії, до спільного розгляду з первісним позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, та перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, замінивши судове засідання призначене для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

25.02.2025 судом постановлено ухвали, які занесені до протоколу судового засідання, про прийняття до розгляду додаткових доказів, поданих представником позивача 18.12.2024 та про відкладення підготовчого засідання на 19.03.2025-14:00.

19.03.2025 справу було знято з розгляду, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді у справі, а підготовче засідання перенесено на 10.04.2025 09:00.

10.04.2025 судом постановлено ухвали, які занесені до протоколу судового засідання, про прийняття до розгляду відзиву на зустрічну позовну заяву, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 08.05.2025 11:30.

Представник позивача Мартиненко Тетяна Миколаївна у судовому засіданні первісний позов підтримала у повному обсязі, заперечила проти зустрічних вимог та зазначила, що у 2021 році позивач звернувся з позовами до ОСОБА_4 , Білоцерківський міськрайонний суд задовольнив позовні вимоги, а Апеляційний суд скасував рішення першої інстанції та відмовив у задоволенні позовів. Апеляційним судом було встановлено, що квартири, які належать ОСОБА_4 , відключені від тепломережі, як і по даний час, тому було вирішено здійснити перерозподіл теплової енергії на інших власників квартир у будинку АДРЕСА_2 , в тому числі і відповідачів. К ПБМР «Білоцерківтепломережа» несе великі втрати по вказаному будинку, тому теплову енергію, яка була надана до будинку було розподілено між усіма іншими особовими рахунками споживачів, шляхом проведення перерахунку за послуги за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року в залежності від опалювальної площі квартир та показників будинкового приладу обліку теплової енергії, який наявний у вказаному будинку. Відповідачі, окрім нарахованої за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року заборгованості, після постанови Апеляційного суду, іншої заборгованості не мають. Нарахування вказаної заборгованості здійснено правомірно, відповідно до постанови Апеляційного суду, а велика заборгованість по вказаному будинку впливає на фінансовий стан КП БМР «Білоцерківтепломережа».

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що викладені у зустрічному позові вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що викладені у зустрічному позові вимоги підтримує у повному обсязі.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (частина 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову (правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 08.06.2022 у справі № 1303/1459/12).

Встановлено, що згідно рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 за №388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП БМР «Білоцерківтепломережа», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановами: № 1738 від 10.12.2018, № 2244 від 30.11.2020 установила тарифи з централізованого опалення, що надається КП БМР «Білоцерківтепломережа», як виконавцем вказаної послуги для населення м. Біла Церква, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8,9), інформацією розміщеної на офіційному сайті НКРЕКП - https://www.nerc.gov.ua та офіційному сайті КП БМР «Білоцерківтепломережа» - http://bctm.com.ua.

Згідно інформації з управління обліку та моніторингу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області (а.с. 28,29), відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_11 , з 17 січня 2012 року, що узгоджується з матеріалами справи (а.с.6-9).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 6), право власності на квартиру АДРЕСА_12 зареєстроване, на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 21.11.2012, виданого КПБМР «Служба приватизації державного житлового фонду», за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,по 1/2 частині за кожним, що узгоджується з матеріалами справи (а.с 54-56, 58-61).

З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого за адресою: АДРЕСА_11 на ім`я відповідача - ОСОБА_1 (а.с. 5), вбачається, що у травні 2024 року позивачем здійснено нарахування заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року у розмірі 6859,26 грн.

Також, з розрахункового листа абонента по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 5), платіжних інструкцій (а.с.62-74) та витягу з особистого кабінету по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с.75), вбачається, що за період з жовтня 2023 року по вересень 2024 року відповідачами сплачено кошти на послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування відповідно до нарахувань у повному обсязі.

З листів КП БМР «Білоцерківтепломережа» від 20.02.2024 №908/04-1, від 11.06.2024 №650/04-3, від 14.08.2024 №80/17р (а.с.77,79,93), вбачається, що сума коштів у розмірі 6859,26 грн донарахована відповідачам за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року, відповідно до спожитих будинком гкал пропорційно опалювальній площі, у зв`язку із рішеннями судів у справах №357/6886/21, № 357/6371/21, № 357/6183/21, №357/6225/21, №357/6191/21, №357/6189/21, №357/6186/21, щодо стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з ОСОБА_4 , власника квартир АДРЕСА_13 , якими встановлено відсутність централізованого опалення у вказаних квартирах.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2021 у справі № 357/6886/21, стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» заборгованість за послуги постачання теплової енергії в розмірі - 40560,14 грн, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів у розмірі 9443,88 грн, та три відсотки річних у розмірі - 3627,69 грн, а всього разом 53631,71 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.06.2022 у справі № 357/6886/21, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2021 скасовано та ухваленонове рішення, яким в задоволенні позову Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовлено.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2022 у справі № 357/6371/21, стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» борг в сумі 66020,89 грн, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 11955,19 грн, три відсотки річних в сумі 4340,42 грн, всього 82316,50 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 02.02.2023 у справі № 357/6371/21, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2022 скасовано та ухваленонове рішення, яким в задоволенні позову Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовлено.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2021, у справі 357/6183/21, стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа`заборгованість за послуги постачання теплової енергії в розмірі - 41242, 36 грн, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів у розмірі 9602,75 грн, та три відсотки річних у розмірі - 3688,75 грн, а всього разом 54533,86 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 31.08.2022 у справі 357/6183/21, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2021, скасовано та ухваленонове рішення, яким в задоволенні позову Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовлено.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2022, у справі № 357/6225/21, узадоволенні позову Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_4 про стягнення 66577,05 грн боргу за послуги постачання теплової енергії, 12055,92 грн,інфляційних втрат, 4376,99 грн, 3% річних відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 31.03.2023 у справі № 357/6225/21, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2022 залишено без змін.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2023 у справі № 357/6191/21, у задоволенні позовної заяви Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу в розмірі 65520,29 грн, заборгованості унаслідок інфляційних процесів у розмірі 11864,54 грн, трьох відсотківрічних у розмірі 4307,51 грн, всього 81692,34 грн, відмовлено.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2022 у справі № 357/6189/21,стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа`борг в сумі 66243,37 грн, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 11995,47 грн, три відсотки річних в сумі 4355,05 грн, всього 82593,89 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.07.2022 у справі № 357/6189/21,рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2022, скасовано та ухваленонове рішення, яким в задоволенні позову Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовлено.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2022 у справі № 357/6186/21, стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа`борг в сумі 65575,90 грн, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 11874,62 грн, три відсотки річних в сумі 4311,17 грн, всього 81761,69 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.08.2022 у справі № 357/6186/21,рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2022 скасовано та ухваленонове рішення, яким в задоволенні позову Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовлено.

Згідно вказаних рішень, Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» відмовлено у стягненні ОСОБА_6 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, суми на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів та трьох відсотків річних на загальну суму - 519539,95 грн.

Відповідно до Протоколу №4 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку №224 Б ОСББ «Гайок 224» від 10.02.2015 (а.с.81,161), попередньо було досліджено і в минулому встановлено, що у квартирах АДРЕСА_14 відсутні прилади опалення, транзитні стояки утеплені, користування тепловою енергією, холодним та гарячим водопостачанням відсутнє. Представник ОСОБА_4 ОСОБА_7 виступив з ініціативою про добровільне відшкодування 10% від номінальної вартості витрат на опалення квартир, що не опалюються, на користь власників квартир, що опалюються, у вигляді відшкодування на користь ОСББ з наступним пропорційним розподілом на користь власників квартир, що опалюються, в залежності від площі опалення їх квартир. За результатами обговорень загальним зборами було вирішено звернутися до КП БМР «Білоцерківтепломережа» з цим рішенням про нарахування та розподіл вартості опалювання з метою інформування постачальника послуг.

З довідки ОСББ «Гайок 224» від 01.03.2019 за № 1/3 (а.с.80) вбачається, що оплата витрат на опалення квартир АДРЕСА_13 здійснювалася власником даних квартир, ОСОБА_4 , з 10.02.2015 у розмірі 10% від тарифу на опалення квартир, що опалюються в будинку АДРЕСА_2 , відповідно до прийнятого рішення на загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку, затвердженого Протоколом №4 загальних зборів ОСББ «Гайок224» від 10.02.2015.Станом на 01.03.2019 заборгованість з оплати в розмірі 10% від тарифу на опалення квартир, що опалюються в будинку АДРЕСА_2 , відшкодована власником квартир АДРЕСА_13 на користь ОСББ «Гайок 224» в повному обсязі.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

У відповідності до п.3 ч.2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 за № 2479-VI, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно із ч.1 п.1 ст. 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 за № 2479-VI, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

П.п. 1,2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017, покладено обов`язок на індивідуального споживача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та /або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За змістом ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Отже, згідно вказаних норм законодавства, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч.1, ч.2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Отже, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідачів, як співвласників житлового приміщення, є своєчасна оплата комунальних послуг, згідно затверджених в установленому порядку тарифів з дотриманням вимог законодавства, якими передбачено обов`язок сплачувати житлово-комунальні послуги у встановлені строки.

Позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 7001,46 грн (по 3500,73 грн з кожного), зокрема, суму боргу за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року у розмірі 6859,26 грн, яка була нарахована при перерахунку вартості теплової енергії по будинку АДРЕСА_2 після ухвалених судових рішень (постанов) щодо відмови у стягнення заборгованості з оплати послуг за постачання теплової енергії з іншого власника квартири у вказаному будинку.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином виконують зобов`язання з оплати послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування по квартирі АДРЕСА_1 , з опалювальною площею 47 кв.м., та не мають заборгованості з оплати послуг, які надаються КПБМР «Білоцерківтепломережа», за фактично отриману ними теплову енергію, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 68-74, 75) та поясненнями представника позивача.

Позивач в обґрунтування вимог та заперечень проти зустрічного позову вказує на те, що заборгованість у розмірі 435000,00 грн, що нарахована за 7 квартирами ОСОБА_4 , була розподілена між всіма іншими особовими рахунками споживачів по інших 49 квартирах будинку, шляхом проведення перерахунку за послуги за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року в залежності від опалювальної площі квартир та показників будинкового приладу обліку теплової енергії, на підтвердження чого надав до суду докази: таблицю використання теплової енергії по житловому будинку АДРЕСА_2 (теплове навантаження на будинок та використану теплову енергію) та розрахунок суми донарахувань за послуги постачання теплової енергії споживачам житлового будинку АДРЕСА_2 за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року, на підставі встановленого судом факту відсутності ЦО у квартирах АДРЕСА_13 (а.с.158-160).

Однак, суд критично оцінює зазначене твердження позивача, оскільки до суду не надано відповідного розрахунку суми боргу у розмірі 6859,26 грн по квартирі АДРЕСА_1 , а подані докази містять лише загальну інформацію про використану теплову енергію по житловому будинку АДРЕСА_2 за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року та інформацію щодо розрахунку вартості послуг з урахуванням відсутності ЦО у квартирах АДРЕСА_13 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 затверджені «Правила надання послуги з постачання теплової енергії», які набрали чинності 04.09.2019 та регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Згідно пунктів 19, 22, 24,28, 32, 34, 36, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Порядок зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії визначається договором та здійснюється виконавцем у присутності споживача або його представника, крім випадків, коли зняття таких показань здійснюється виконавцем за допомогою систем дистанційного зняття показань. Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Виконавець у разі здійснення ним розподілу обсягів спожитої у будівлі послуги періодично, але не менш як один раз на рік, проводить контрольне зняття показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії у присутності споживача або його представника. Результати контрольного зняття показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії є підставою для здійснення перерозподілу обсягу спожитої послуги та проведення перерахунку із споживачем. Перерозподіл обсягів спожитої послуги у будинку та перерахунок із споживачем проводиться у тому розрахунковому періоді, в якому було отримано в установленому порядку інформацію про невідповідність обсягу розподіленої теплової енергії окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більш як за 12 розрахункових періодів.

Плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Згідно із ч.2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: 1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором. У разі якщо зняття показань вузлів обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, за допомогою систем дистанційного зняття показань, таке зняття може здійснюватися без присутності споживача або його представника.

Враховуючи вищезазначене, виконавець послуги з централізованого постачання теплової енергії - КП БМР «Білоцерківтепломережа» здійснює комерційний облік послуги вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, згідно з показаннями його засобів вимірювальної техніки, які знімає за допомогою систем дистанційного зняття показань. Розподіляє між усіма споживачами обсяг спожитої у будівлі теплової енергії з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії, який включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання. Здійснює перерозподіл обсягів спожитої послуги у будинку та перерахунок із споживачем, лише якщо отримано інформацію про невідповідність обсягу розподіленої теплової енергії окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більш як за 12 розрахункових періодів.

Встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_2 обладнаний комерційним приладом обліку теплової енергії та споживачам вартість послуги розраховується згідно з показаннями засобу обліку пропорційно опалюваній площі квартири з урахуванням діючого тарифу на послугу, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі.

З матеріалів справи вбачається, що сума боргу відповідачів у розмірі 6859,26 грн, утворилася в результаті дій КП БМР «Білоцерківтепломережа», як виконавця послуги, внаслідок здійснення перерахунку (донарахування) за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року вартості теплової енергії по будинку АДРЕСА_2 , відповідно до спожитих гкал пропорційно опалювальній площі, після ухвалених судових рішень (постанов) щодо відмови у стягнення заборгованості з оплати послуг за постачання теплової енергії з ОСОБА_4 , власника квартир АДРЕСА_13 у вказаному будинку, в яких відсутнє централізоване опалення.

Однак, вказана підстава для здійснення КП БМР «Білоцерківтепломережа» перерахунку чи донарахування вартості теплової енергії у розмірі 6859,26 грн, не передбачена нормами чинного законодавства, оскільки виконавець здійснює перерозподіл обсягів спожитої послуги у будинку та перерахунок із споживачем, лише якщо отримано інформацію про невідповідність обсягу розподіленої теплової енергії окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більш як за 12 розрахункових періодів.

Таким чином, позовна вимога позивача за первісним позовом КП БМР «БЦТМ», про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за період з жовтня 2019 року по березень 2024 року у рівних частинах з кожного, по 3500,73 грн, задоволенню не підлягає.

Також, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічної позовної вимоги відповідачів про зобов`язання КП БМР «Білоцерківтепломережа» здійснити перерахунок плати (нарахувань) за спожиту теплову енергію по квартирі АДРЕСА_1 , співвласниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за опалювальні періоди з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 та договорів про надання комунальних послуг, укладених до 01.05.2019, оскільки до позову не надано договори про надання комунальних послуг, укладений між КП БМР «Білоцерківтепломережа» та відповідачами до 01.05.2019, на які посилаються відповідачі, а Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, втратили чинність 01.05.2022.

Крім того, згідно п. 1 Порядку здійснення перерахунку вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 6 лютого 2024 року №127 (далі Порядок), вказаний порядок визначає механізм та умови здійснення перерахунку вартості послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами/управління побутовими відходами (далі - послуги) за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості.

Згідно п 3 Порядку у разі ненадання послуги, надання не в повному обсязі або невідповідної якості виконавець зобов`язаний протягом одного місяця, що настає за розрахунковим періодом, самостійно здійснити перерахунок згідно з вимогами цього Порядку, а також сплатити споживачеві неустойку (штраф) у порядку та розмірі, що визначені законодавством або договором.

Згідно п. 5 Порядку 5 у разі надходження від споживача акта-претензії за визначеною формою, що складений за результатами перевірки якості послуги згідно з Порядком проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145, та прийняття виконавцем рішення про задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або у разі, коли претензія споживача вважається визнаною виконавцем, перерахунок здійснюється протягом одного місяця починаючи з дати, коли прийнято рішення про задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або з дати, коли претензія споживача вважається визнаною виконавцем. Перерахунок за актом-претензією, що надійшов від споживача відповідного багатоквартирного будинку, здійснюється виконавцем для усіх споживачів такого будинку, яким була надана послуга невідповідної якості.

Згідно п. 7, 8 Порядку перерахунок здійснюється незалежно від наявності у споживача заборгованості за відповідну послугу. Перерахунок відображається виконавцем у наступному за періодом перерахунку періоді нарахування.

Згідно п. 13 -16 Порядку перерахунок за послугу з постачання теплової енергії здійснюється: 1) у разі ненадання послуги з постачання теплової енергії, надання її не в повному обсязі споживачам, яким плата за таку послугу нараховується виходячи з обсягу, визначеного розрахунковим методом (зокрема за нормами споживання, скоригованими виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря) відповідно до Методики розподілу; 2) у разі надання послуги з постачання теплової енергії невідповідної якості перерахунок здійснюється виходячи з якісних характеристик такої послуги; 3) у разі невідповідності температури теплоносія температурному графіку теплової мережі в частині температури подавального трубопроводу відповідно до умов договору та/або невідповідності тиску теплоносія гідравлічному режиму теплової мережі відповідно до умов договору сума перерахунку для споживача послуги з постачання теплової енергії розраховується у разі нарахування плати; 4) якщо температура повітря у приміщеннях споживача (для приміщень, не оснащених вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами-розподілювачами теплової енергії) не відповідає нормативній температурі (у разі укладення індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем), сума перерахунку для споживача послуги з постачання теплової енергії розраховується у разі нарахування плати за показаннями вузлів комерційного обліку теплової енергії, а також виходячи з обсягу, визначеного розрахунковим методом (зокрема за нормами споживання, скоригованими виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря) відповідно до Методики розподілу.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг.

Однак, відповідачами не зазначено підстав для проведення перерахунку плати за спожиту теплову енергію по квартирі АДРЕСА_1 , співвласниками якої вони є, за опалювальні періоди з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Порядку здійснення перерахунку вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 6 лютого 2024 року №127 та Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, як і не надано доказів в підтвердження її здійснення.

Водночас, позовна вимога про зобов`язання КП БМР «Білоцерківтепломережа» провести відповідні коригування по особовому рахунку ОСОБА_1 №12107-1 та скасувати заборгованість з оплати за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2019 року по березень 2024 року у сумі 6859,26 грн, є обґрунтованою та підлягає до задоволення, оскільки, такий спосіб захисту як зобов`язання скасування заборгованості може захистити права відповідачів та відновити їх порушене право.

Така позиція підтверджується висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 753/8902/20-ц, від 19.12.2022 у справі № 759/15184/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 зроблено висновок, що вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності права відповідача донарахувати обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивачки, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок донарахування. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу позивачки в юридичній визначеності у спірних правовідносинах. Крім того, ефективним способом захисту прав є і вимога зобов`язати відповідача списати з особового рахунку донараховану заборгованість за спожитий природний газ. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо. Задоволення вимоги зобов`язати постачальника списати з особового рахунку донараховану заборгованість може бути способом захисту права споживача на мирне володіння майном (ст. 1 Першого протоколу до Конвенції). Якщо споживач не має наміру сплачувати борг (тому, що не згоден із його існуванням; тому, що постачальник пропустив позовну давність для стягнення боргу у судовому порядку, тощо), а постачальник і не списує борг з особового рахунку на вимогу споживача, і не звертається до суду за його стягненням, то споживач буде надалі одержувати від постачальника рахунки із зазначенням боргу. Таке відображення спірного боргу в особовому рахунку може спровокувати споживача на помилкову сплату коштів всупереч його волі. Задоволення вимоги зобов`язати постачальника природного газу списати з особового рахунку споживача донараховану заборгованість унеможливить виставлення цим постачальником рахунків на суму боргу. Тоді як списання постачальником суми боргу з особового рахунку споживача на письмову вимогу останнього (у позасудовому порядку) не позбавляє постачальника права звернутися до суду з вимогою про стягнення боргу, якщо суд не визнав цей борг безпідставним.

Вимога про скасування боргу по суті є вимогою про припинення правовідношення (п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України): якщо особа вважає, що її борг існує (тобто існує і правовідношення, змістом якого є право кредитора вимагати сплати боргу та кореспондуючий обов`язок боржника), вона може просити суд цей борг скасувати (тобто припинити зазначене правовідношення) з підстав, передбачених законом. Водночас у цій справі позивач вважає, що борг відсутній.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за постачання централізованого опалення споживач має право оскаржити у судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку.

З огляду на зазначене та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність у КП БМР «Білоцерківтепломережа» підстав для здійснення перерахунку обсягу отриманої відповідачами за первісним позовом послуги з централізованого опалення, таких, наприклад, як ухвалення судових рішень (постанов) щодо відмови у стягнення заборгованості з оплати послуг за постачання теплової енергії з ОСОБА_4 , власника квартир АДРЕСА_13 у вказаному будинку, у яких відсутнє централізоване опалення та заперечень відповідачів з посиланням, що дії КП БМР «Білоцерківтепломережа» є такими, що вчинені із грубим порушенням їх прав, як споживачів житлово-комунальних послуг, не у порядку і не в спосіб, визначений законами України, без надання належного розрахунку, суд дійшов висновку про безпідставність нарахування КП БМР «Білоцерківтепломережа» заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 6859,26 грн та вважає з можливе зобов`язати КП БМР «Білоцерківтепломережа», провести відповідні коригування по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за адресою: АДРЕСА_11 , та скасувати заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно у розмірі 6859,26 грн.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, суд дійшов, що позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, не підлягає до задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії, підлягає до часткового задоволення.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

П. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, справа № 1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

При обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») (правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц).

Представник позивача, за зустрічним позовом, адвокат Зайцев Всеволод Сергійович, на підтвердження витрат на правову допомогу надав: копію договору про надання правової допомоги №9/10/2024 від 16.10.2024, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію акта приймання-передачі правових послуг від 25.11.2024 за договором про надання правової допомоги №9/10/2024 від 16.10.2024 копію детального опису робіт (наданих послуг), необхідних бля надання правничої допомоги за договором про надання правової допомоги №9/10/2024 від 16.10.2024 та копію квитанції №1 від 25.11.2024 про оплату наданих правових послуг, відповідно до яких розмір витрат на правничу допомогу складає 1000,00 грн (а.с. 112-116).

Згідно акта приймання-передачі правових послуг за договором про надання правової допомоги №9/10/2024 від 16.10.2024, сторони засвідчили надання правових послуг проведення зустрічі, збір доказової бази та документів, ознайомлення з нормативно-правовою базою, судовою практикою, підготовка, оформлення та направлення зустрічної позовної заяви, загальна вартість яких становить 1000,00 грн, вказані послуги виконані своєчасно та у повному обсязі.

Отже, позивачі за зустрічним позовом - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з розглядом даної справи, понесли судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання, однак, від відповідача за зустрічним позовом КП БМР «Білоцерків тепломережа» в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України не надійшла заява про необґрунтованість витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд враховує правову позицію Верховного суду викладену у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19 та від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц, в яких зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Враховуючи вищезазначене, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, суд дійшов висновку, що представник позивача за зустрічним позовом підтвердив обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість у розмірі 1000,00 грн, оскільки розмір гонорару адвоката встановлений у фіксованій формі, який і підлягає розподілу за результатами розгляду справи, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28.12.2020 № 640/18402/19.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що зустрічний позов задоволено частково, з відповідача - Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на користь ОСОБА_1 стягуються судові витрати за професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 250,00 грн та на користь ОСОБА_2 стягуються судові витрати за професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 250,00 грн.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивачі за зустрічним позовом звільнені від сплати судового збору за подання до суду позову про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії, суд приходить до висновку, про стягнення пропорційно задоволеним позовним вимогам з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні первісного позову відмовлено, судові витрати позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа», не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 67,68,162 ЖК України, ст. 319, 322, 355, 360, 525, 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017, Законом України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» № 2479-VI від 09.07.2010, ст. 4, 12, 13, 19, 76 - 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Зобов`язати Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» провести відповідні коригування по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за адресою: АДРЕСА_11 , та скасувати заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно у розмірі 6859,26 грн (шість тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять гривень 26 копійок).

У задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на користь ОСОБА_1 судові витрати за професійну правничу допомогу у розмірі 250,00 грн.

Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на користь ОСОБА_2 судові витрати за професійну правничу допомогу у розмірі 250,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.05.2025, з урахуванням ч.3 ст. 124, ч.6 ст. 259 ЦПК України.

Суддя: О. В. Бондаренко