Справа №: 345/172/25
Провадження №: 2/343/300/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд-

В С Т А Н О В И В:

В Долинський районний суд Івано-Франківської області 24.02.2025 з Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області поступила позовна заява сформована в системі «Електронний суд» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №00-10373490 від 24.11.2023 у розмірі 32754.96 грн, яка складається з 6930.00 грн заборгованість за тілом, 25824.96 грн - заборгованість за відсотками та судові витрати: 2422.40 грн - судовий збір; 7000.00 грн - витрати на професійну правничу допомогу.

Свої вимоги мотивує тим, що 24.11.2023 між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем, яким є ОСОБА_1 , укладено договір кредитної лінії №00-10373490 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (Додаток № 3).

3окрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - https://kachay.com.ua/ та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику.

Після цього, добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту кредитодавця, тобто вказав свої особисті персональні ідентифікаційні дані.

ТОВ «Качай гроші», перед прийняттям рішення щодо видачі кредитних коштів та укладання договору, перевірило не лише особисті дані відповідача з метою ідентифікації, а і платіжну картку, а саме: приналежність платіжної картки позичальнику.

Згідно з правилами, до укладення договору про споживчий кредит, позичальнику для ознайомлення в Особистий кабінет надається Паспорт споживчого кредиту.

Позичальник ознайомлюється із запропонованими в паспорті споживчого кредиту умовами кредитування та у разі згоди із ними, підписує його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Пунктом 2.5 передбачено, що у разі погодження із запропонованими кредитодавцем умовами договору, позичальник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції кредитодавця (акцепт) шляхом введення у відповідне поле форми на веб-сайті кредитодавця електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору, який надсилається кредитодавцем позичальнику в СМС- повідомленні (додатково у разі необхідності за зверненням позичальника надісланий одноразовий ідентифікатор може повторно надаватися шляхом здійснення дзвінка на номер телефону, який був наданий позичальником.

Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 66493 відправлено 24.11.2023 о 13:44:16 на номер телефону НОМЕР_1 відповідача та введено ним 24.11.2023 о 13:44:33.

Введення позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а отже належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.

Без верифікації, без здійснення входу на сайт товариства, отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений.

Таким чином, у вказаному кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.

При цьому, приймаючи умови договору, відповідач підтвердив, що йому в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001, ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», він ознайомлений зі змістом ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування» та з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua/.

Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 6300,00 грн на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 2.8 Розділу 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, емітовану банком України.

За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 630,00 грн. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії із суми кредиту, що підлягає перерахуванню позичальнику згідно Договору.

Тобто, позичальнику перераховується сума кредиту 6930,00 грн, за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання кредиту.

Відразу після вчинених дій відповідача, 24.11.2023 ТОВ «Качай Гроші» ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-10373490 від 24.11.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку № НОМЕР_2 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Качай Гроші».

Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується повідомленням від 09.09.2024 з відміткою ТОВ «Платежі онлайн» та додатком до нього.

Всупереч умов договору №00-10373490 від 24.11.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі - 32754,96 грн, яка складається з наступного:

6930,00 грн - заборгованість по кредиту;

25824,96 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п.1.3 кредитного договору , строк дії кредитної лінії: 240 днів.

Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю «21» липня 2024 року, або достроково.

Згідно з п.1.3.1 позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 24.12.2023, протягом дії кредитної лінії, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 30 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами.

Відповідно до п.1.4 сторони погодили тип процентної ставки-фіксована.

Відповідно до п. 1.4.1 стандартна процента ставка складає 2,80% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли клієнт має право на використання зниженої процентної ставки - у разі якщо така знижена процентна ставка передбачена договором).

3нижена процентна ставка становить 0,28% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за рекомендованою датою погашення процентів, визначеною п.1.3.1 даного Договору.

Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 30 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в пункту 1.3 цього Договору.

Відповідач, під час укладення договору ознайомився з його текстом та змістом в цілому, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитним договором, паспортом споживчого кредиту, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни викладу не висловив та з ним погодився, зміст договору жодним чином не порушує його законних прав та інтересів, про що свідчать його електронний підпис (одноразовий ідентифікатор).

3 урахуваннями викладеного, сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали Договір факторингу № 22-01/2024 згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10373490 від 24.11.2023.

Відповідно до вищезгаданого договору клієнт відступив фактору права вимоги за укладеним кредитним договором згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Таким чином, відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 12292,56 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 22-0112024 від 22.01.2024.

16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10373490 від 24.11.2023.

Відповідно до вищезгаданого договору клієнт відступив фактору права вимоги за укладеним кредитним договором згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Таким чином, відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32754,96 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024.

В ході передачі прав вимоги за факторинговим договором, право вимоги за Договором №00-10373490 від 24.11.2023 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 32754,96 грн (а.с.1-15).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2025 цивільна справа № 345/172/25 позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.31).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.02.2025 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Роз`яснено сторонам їх право заявити відвід судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, які повинні відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідач не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив, до початку розгляду справи по суті, має право підготувати заперечення на відповідь на відзив, та направити позивачу й суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

Роз`яснено учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (а.с.116).

Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Зачепіло З.Я. 26.03.2025, подала в Долинський районний суд відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з вимогами зазначеними у заяві вони не погоджуються з наступних підстав:

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не повідомляло,що до нього перейшло право вимоги, також, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не надавало відповідачу договір факторингу, відповідно до якого до нього перейшло право вимоги за договором кредитної лінії № 00-10373490 від 24.11.2023.

Будь-яких листів чи повідомлень від ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» відповідач не отримував. З заборгованістю перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», вони не погоджуються.

Відповідно до Договору факторингу № 22/01-2024 від 22.01.2024 , договір містить у якості додатків тільки саму форму повідомлення боржників про відступлення прав вимоги, форму реєстру боржників, що жодним чином не підтверджують надсилання відповідачу, ОСОБА_1 , повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитними договорами.

Як вбачається із поданої позовної заяви, вказаним вимогам ЦПК України вона не відповідає.

Зокрема, позивачем не зазначено: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Матеріали справи не містять доказів (ні в електронному вигляді, ні в вигляді смс повідомлень) про направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості, тобто в матеріалах справи відсутні оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надсилання відповідачу, ОСОБА_1 , про відступлення права вимоги заборгованості за кредитними договорами.

Таким чином зазначені обставини не підтверджені доказами у справі.

У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за договором кредитної лінії № 00- 7920193 від 11.05.2023 , щодо своєчасної сплати процентів та погашення кредиту, позичальнику від ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» необхідним було звернення з досудовою вимогою про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої позичальник був зобов`язаний сплатити на користь позивача, належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за Договором кредитної лінії № 00-10373490 від 24.11.2023.

Тобто, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» жодного разу не намагались врегулювати спір в досудовому порядку.

У матеріалах справи відсутні оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання, ОСОБА_1 , письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Боржник не отримував повідомлення про наявність заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» з зазначенням суми заборгованості за Договором кредитної лінії № 00-10373490 від 24.11.2023 .

Так, 22.01.2024 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладений Договір факторингу № 22/01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Качай гроші» передало (відступило) ТОВ «Макс Кредит» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Макс Кредит» прийняло належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі прав вимог.

16.08.2024, між «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладений Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС»» прийняло належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі прав вимог.

Також зі змісту Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС відповідно до п.3.1, Фактор сплачує клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 1 931 693,32 грн на відповідний банківський рахунок протягом двох банківських робочих днів від дати підписання договору.

Разом з тим, заявник не надав належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують, що ТОВ «ФК «ЕЙС» сплатила ТОВ «Макс Кредит» кошти за передані права вимоги за Договором факторингу № 30102023. Зокрема, відсутній платіжний документ банківської установи, який би засвідчував факт безготівкового перерахування грошових коштів, чи інший документ який би підтверджував факт здійснення такої оплати у повному обсязі.

Вказані обставини свідчать про те, що заявник не довів, що ТОВ «ФК «ЕЙС» відповідно до умов Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС набуло право вимоги до позичальників ТОВ «Макс Кредит», в тому числі і до ОСОБА_1 .

Відтак, позивач не довів, що виконав умови Договору факторингу № 16082024- МК/ЕЙС та є правонаступником ТОВ «Макс Кредит» за кредитним договором, який є предметом дослідження у даній справі та набув право вимоги до ОСОБА_1 за Договором.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що сума заборгованості за кредитом складає 6 930 грн. Однак, аналізуючи договір кредитної лінії № 00-10373490 та паспорт споживчого кредиту, зазначені у матеріалах справи, видно, що початкова сума кредиту складає 6 300 грн.

Таким чином, виникає невідповідність у розрахунках, адже з документів, на які посилається сам позивач, не випливає, чому саме сума заборгованості в позові є на 630 грн більшою за суму фактично наданого кредиту.

Крім того, позивачем не надано детального розрахунку за складовими кредитної заборгованості, яку просить стягнути з відповідача, зокрема простроченої заборгованості за процентами в сумі 25824,96 грн, із зазначенням за який період була нарахована та за якою відсотковою ставкою.

З матеріалів справи неможливо зрозуміти, як саме нараховувалися відсотки.

Відсутність таких даних у матеріалах справи унеможливлює перевірку правильності заявленої суми боргу та створює ризик необгрунтованого нарахування додаткових платежів.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.

Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Проте, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно нараховування процентів за користування кредитними коштами після укладання договору факторингу (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними.

Матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за відсотками за кредитним договором у розмірі 25824.96 грн.

Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір.

В позовній ТОВ «ФК «ЕЙС» зазначає наступне: «Позичальник ознайомлюється із запропонованими в паспорті споживчого кредиту умовами кредитування та у разі згоди із ними, підписує його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 66493 відправлено 24.11.2023 року о 13:44:16 на номер телефону НОМЕР_1 відповідача та введено ним 24.11.2023 року о 13:44:33, зокрема дана інформація підтверджується довідкою про ідентифікацію Боржника »

Відповідно до довідки про ідентифікацію дійсно одноразовий ідентифікатор - 66493, однак паспорт споживчого кредиту підписаний одноразовим ідентифікатором - 24166.

Ця невідповідність ставить під сумнів факт належного укладення договору, оскільки позивач не довів, що саме відповідач накладав електронний підпис та погоджував умови кредитування.

Позивачем не було додано належного розрахунку та квитанції про розрахунок про надання правничої допомоги між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (замовник) та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», адже на підтвердження надання правничої допомоги від Адвокатського бюро «Тараненко та партнери» повинні бути наданні документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Відповідно, позивачем не було додано до матеріалів справи жодного належного документу, що свідчить про фактичну оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із фактичним наданням та отриманням правової допомоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС».

Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, тому витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн, вважає необгрунтованими, належним чином недоведеними та взагалі неспівмірними зі складністю справи, витраченим часом, обсягом наданих послуг.

Враховуючи відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, вважає таку вимогу неспівмірною із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, та такою, що не відповідає критерію реальності витрат та розумності їхнього розміру (а.с.153-157).

Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» адвокат Тараненко А.І. скористався своїм правом та 08.04.2025 через систему «Електронний суд » подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідно до п. 7.3 договору кредитної лінії позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001, ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», він ознайомлений зі змістом ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua/.

Відповідно до алгоритму, який наведений за посиланням https://kachay.com.ua/yakotrymaty/

та згідно з Правилами надання грошових коштів у позику , з метою акцепту оферти та укладення електронного договору, відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням.

Тобто, на момент укладення договору у відповідача була можливість відмовитись від укладення даного договору, але відповідач погодився з такими умовами, отримав грошові кошти та користувався ними, про що не заперечує.

Отже, Правила є у відкритому доступі на сайті ТОВ «Качай гроші», відповідач мав змогу

самостійно ознайомитися зі змістом Правил на сайті. Підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідач погодився, що ознайомився, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідачем не додано доказів, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору № 00-10373490 від 24.11.2023 вимогам законодавства та про несправедливість його умов.

Договір було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Договір укладений в електронному варіанті та з електронним підписом, без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна і паролю особистого кабінету, кредитний договір між сторонами не був би укладений, а тому укладення спірного кредитного договору відповідало внутрішній волі відповідача.

Отже, договір укладений сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому прийняв надані фінансовою установою кредитні кошти та виконував умови договору;

Первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; у пунктах 1.4-1.5 Договору міститься повна інформація стосовно умов кредитування.

Відповідач ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписується відповідно до абзацу 2 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатору, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати».

Вказана іконка могла стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора.

Зазначений ідентифікатор згенерований Товариством в інформаційно-телекомунікаційній системі та був надісланий відповідачу в смс-повідомленні.

Одноразовий персональний ідентифікатор № 66493 направлено відповідачу 24.11.2023 13:44:16 на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів - НОМЕР_3 , одноразовий персональний ідентифікатор № 66493 введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 24.11.2023 13:44:33.

Вчинення відповідачем вказаних вище дій і зміна даних в системі Товариства є проставленням електронного підпису в електронному договорі одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, позивачем доведено, що договір укладено в належній формі.

Відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав

свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з договором на сайті Товариства в особистому кабінеті.

Враховуючи вищезазначене, можна дійти висновку, що наявність у кредитному договорі унікальних ідентифікаторів відповідача (РНОКПП та адреси реєстрації), його електронний підпис є вагомим доказом його участі в укладенні цього договору.

22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» (Клієнт) та ТОВ «Макс Кредит» (Фактор) уклали Договір факторингу № 22-01/2024 строк дії якого закінчується 25 січня 2025 року.

В порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.3 з дати відступлення прав вимоги, клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру боржників та набуває всіх прав за ним.

Пунктом 2.5 встановлено, що відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги.

Згідно з п. 8.3.2 у день отримання фактором реєстру боржників в електронному вигляді, фактор формує та надає клієнту для підписання акт приймання-передачі реєстру боржників у електронному вигляді, за формою, наведеною в додатку №6 до даного договору. У день отримання клієнтом акту приймання-передачі реєстру боржників, уповноважений представник клієнта підписує вказаний акт, скріплює печаткою та передає підписаний примірник акту Фактору.

Таким чином, відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 12 292,56 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024.

16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та позивачем укладено Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС строк дії якого закінчується 31 грудня 2026 року.

Пунктом 2.1 Розділу 2 (предмет договору) встановлено, що в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.3 з дати відступлення прав вимоги, клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру боржників та набуває всіх прав за ним.

Пунктом 2.5 передбачено, що відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги.

Згідно з п. 8.3.2 у день отримання фактором реєстру боржників в електронному вигляді, фактор формує та надає клієнту для підписання акт приймання-передачі реєстру боржників у електронному вигляді, за формою, наведеною в додатку №6 до даного договору. У день отримання клієнтом акту приймання-передачі реєстру боржників, уповноважений представник клієнта підписує вказаний акт, скріплює печаткою та передає підписаний примірник акту Фактору.

Таким чином, відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 32 754,96 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 16082024- МК/ЕЙС від 16.08.2024 .

Отже, враховуючи наведене, позивач дійсно підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки він виконав умови договору факторингу, надавши відповідні документи.

Щодо повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги.

Кредитодавець, який відступив право вимоги за договором про споживчий кредит новому кредитору або залучив колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит новому кредитору або залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості повідомити споживача у спосіб, визначений ч.1 ст. 25 цього Закону та передбачений договором про споживчий кредит, про такий факт та про передачу персональних даних споживача, а також надати інформацію про нового кредитора або колекторську компанію відповідно (найменування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження, інформацію для здійснення зв`язку - номер телефону, адресу, адресу електронної пошти). Зазначений обов`язок зберігається за новим кредитором у разі подальшого відступлення права вимоги за відповідним договором.

Таким чином, позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони кредитодавця, тобто про відступлення грошової вимоги.

Якщо боржник не сплатив заборгованість за кредитним договором, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Отже, не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитного договору те, що він не був повідомлений про відступлення права грошової вимоги, а лише означає виконання боржника свого зобов`язання перед кредитодавцем, з яким укладав договір, що не виконано (а.с.164-171).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.04.2025 клопотання представників позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» - Полякова Олексія Володимировича та адвоката Тараненко Артема Ігоровича про витребування доказів - задоволено.

Витребувано у ПАТ КБ «Приватбанк»:

- інформацію чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) платіжна картка маска-картки № НОМЕР_5 / чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 );

- інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_6 -XXXX-НОМЕР_6, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) за період 24.11.2023- 29.11.2023 у сумі 6300,00 грн; (безготівкове зарахування згідно транзакції № 40082-62796-15414 від 24.11.2023);

- інформацію: чи є/був номер телефону НОМЕР_1 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки № НОМЕР_6 -XXXX-НОМЕР_6 та чи знаходиться/знаходився номер телефону НОМЕР_1 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 );

- у разі підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) за період 24.11.2023- 29.11.2023 у сумі 6300,00 грн; (безготівкове зарахування згідно транзакції № 40082-62796-15414 від 24.11.2023), надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/ доручення), що підтвердять дану інформацію;

- надати повний номер рахунку маска-картки № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на який зараховано кошти;

- у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Боржника) (а.с.184-186).

Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» - адвокат Тараненко А.І. (ордер серії АА №151040 а.с.54) в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. В позовній заяві просить провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У разі неявки представника позивача у судове засідання, просить провести розгляд цивільної справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідачка ОСОБА_1 , та її представник - адвокат Зачепіло З.Я. (ордер серії ВН №1482035 а.с.158) в судові засідання не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому Законом порядку.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачки просить у задоволенні позовних вимог за заявою ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Представник відповідачки - адвокат Зачепіло З.Я. 20.05.2025 електронною поштою на адресу суду направила клопотання, в якому просить судове засідання по справі №345/172/25 призначене на 21.05.2025 на 10:00 год. провести без участі відповідача ОСОБА_1 (а.с.194).

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву, відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, відповідь на відзив, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до положень ч.ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що

вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Суд встановив, що 24.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-10373490.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2,1.3,1.4 кредитного договору №00-10373490 від 24.11.2023, за цим договором кредитодавець надає позичальникові кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.

Сума кредитного ліміту складає 6300,00 грн, тип кредиту кредитна лінія, строк дії кредитної лінії 240 календарних днів, дата повернення кредиту 21.07.2024. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату погашення процентів 24.12.2023 протягом строку дії кредитної лінії, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 30 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами.

Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка складає 2,80% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного у п. 1.3 даного договору. Знижена процентна ставка становить 0,28% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня рекомендованою датою погашення процентів, визначеною у п.1.3.1 даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 30 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом, протягом строк кредитування, зазначеного в пункті 1.3 цього договору.

Відповідно до п. 1.5 договору , за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає 630,00 грн та вказану комісію позичальник зобов`язаний сплатити в останній день повного погашення кредиту.

Пунктами 1.6, 1.7 та 1.8 договору передбачено, що цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби.

Орієнтована загальна вартість кредиту складає 44503,00 грн.

Зі змісту п.1.10 договору слідує, що усі істотні умови договору, порядок їх застосування погоджені сторонами під час укладення Договору.

За змістом п.п. 2.2, 2.5, 2.6, 7.10, вказаний договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

У разі погодження із запропонованими кредитодавцем умовами договору, позичальник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції кредитодавця (акцепт) шляхом введення у відповідне поле форми на веб-сайті кредитодавця електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору,який надсилається кредитодавцем позичальнику в СМС -повідомленні (додатково у разі необхідності за зверненням позичальника надісланий одноразовий ідентифікатор може повторно надаватися шляхом здійснення дзвінка на номер телефону, який був наданий позичальником). Введення позичальником одноразового ідентифікатора є підписанням договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Кредитодавець надсилає одноразовий ідентифікатор погодженим із позичальником засобом зв`язку.

Після здійснення акцепту позичальником, що є укладенням Договору відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», кредитодавець накладає на договір, укладений у вигляді електронного документу, кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу.

Кредитодавець та позичальник, укладаючи цей договір, визнають усі документи, підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12. ст. 11 3акону України «Про

електронну комерцію». Сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та правил.

Згідно з п. 2.8 договору дата надання/видачі кредиту 24 листопада 2023 року. Сума кредиту 6300 грн перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_7 .

Відповідно до п. 7.3 договору , позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001, ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» та він ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua .

Також Позичальник підтвердив, що текст договору прочитаний ним повністю, положення договору зрозумілі.

Договір кредитної лінії №00-10373490 підписаний позичальником ОСОБА_1 , електронним підписом одноразовим ідентифікатором 66493. Позичальник також вказала свої паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер (а.с.99-103).

Згідно довідки про ідентифікацію виданої ТОВ «Качай Гроші» - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , з якою укладено договір 00-10373490 від 24.11.2023, ідентифікована ТОВ «Качай Гроші». Акцент договору позичальником (підписання аналогом ЕПЦ у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор - 66493; час відправки ідентифікатора позичальнику - 24.11.2023 13:44:16, номер телефону - НОМЕР_3 (а.с.45).

24 листопада 2023 року відповідачка ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 24166 підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови кредитування (а.с.43-44).

ТОВ «Качай гроші» свої зобов`язання за договором кредитної лінії №00-10373490 від 24 листопада 2023 року виконало у повному обсязі, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» про успішність транзакції № 40082-62796-15414 на переказ 24 листопада 2023 року грошових коштів на картковий рахунок № НОМЕР_7 на суму 6300,00 грн за кодом авторизації №167500 (а.с.47-48) та копією додатку до цього повідомлення, де під № 4792 значиться відповідачка ОСОБА_1 (а.с.50-51).

Згідно відповіді №20.1.0.0.0/7-250415/96830-БТ від 22.04.2025, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали про витребування доказів Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.04.2025, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_8 (ІВАN НОМЕР_9 ) .

Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_8 за період 24.11.2023 - 29.11.2023 рр.: фінансовий номер телефону: НОМЕР_3 номер телефону який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 : НОМЕР_3 (а.с.191).

З виписки за договором №б/н за період 24.11.2023-29.11.2023, долученої АТ КБ «ПриватБанк» від 22.04.2025 вбачається, що ОСОБА_1 24.11.2023 перераховано на картку НОМЕР_8 - 6300,00 гривень (а.с.192).

З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачкою ОСОБА_1 , виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 24.11.2023 договором кредитної лінії №00373490, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у ТОВ «Качай Гроші», як первісного кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом.

В судовому засіданні встановлено, що вказаний кредитний договір відповідачкою не оспорювався, вона зустрічного позову про визнання вищезгаданого електронного договору недійсним до суду не подавала, цей електронний договір в судовому порядку недійсним не визнавався (доводи і докази про протилежне у матеріалах справи відсутні), а відтак такий (відповідно до статті 204 ЦК України) є правомірним, а тому підлягає до виконання.

За вищенаведених обставин в їх сукупності, суд відхиляє доводи відповідачки та її представника, які ставлять під сумнів укладення 24.11.2023 відповідачкою ОСОБА_1 договору кредитної лінії №00-10373490.

Як вбачається з умов укладеного кредитного договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку позичальниці. Таким чином, перерахування коштів на платіжну картку відповідачки за укладеним нею 24.11.2023 договором кредитної лінії було здійснено шляхом переказу коштів у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Відтак, доводи представника відповідачки з посиланням на відсутність «первинних бухгалтерських документів», які б свідчили про отримання відповідачкою кредитних коштів, також до уваги прийматися не можуть.

Крім того, матеріали справи містять виписку з особового рахунку за кредитним договором №00-10373490 відповідачки на підтвердження виконання позикодавцем свого зобов`язання згідно кредитного договору (а.с.57). Виписка по рахунку у відповідності до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинним бухгалтерським документом та підтверджує видачу ОСОБА_1 кредиту.

Пунктами 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, встановлено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту; виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта.

Про «первинність» банківської виписки говорить ст. 336 розд. І Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 12.04.2012 № 578/5.

Ч.4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25.05.2021 по справі № 554/4300/16-ц зробив висновок, що «банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором».

Суд відхиляє покликання сторони відповідача про те, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту, оскільки ТОВ «Качай гроші» не є банківською установою та здійснює перерахування кредитних коштів на вже відкритий рахунок та картку, зазначену позичальником при заповненні даних на сайті для отримання кредиту, тож Товариство позбавлено можливості надати відповідну банківську виписку. Позивачем надані докази перерахування ОСОБА_1 , кредитних коштів за допомогою АТ КБ «Приватбанк», та відповідачкою не спростовано отримання таких коштів.

Представник відповідачки стверджує, що заявлена сума процентів до стягнення не ґрунтується на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому не може бути задоволена.

Проте, суд не погоджується з таким твердженням представника відповідачки.

Строк дії Кредитного договору від 24 листопада 2023 року закінчився 21 липня 2024 року (п. 1.3 Кредитного договору).

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за Кредитним договором від 24 листопада 2023 року нараховувалися позивачем до 27 травня 2024 року, тобто у межах строку дії договору (а. с. 58-59).

До того ж, твердження сторони відповідачки про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача, не заслуговують на увагу.

Так, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що: «у разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню».

Дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Отже, спростувати розрахунок боргу за кредитом можливо лише в призмі оцінки доводів сторони, яка заперечує такий розрахунок.

За змістом постанови Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №200/5647/18: розрахунок заборгованості також є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №464/4985/15-ц (провадження №61-43538св18) зазначається, що твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.

З наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості видно, що він відповідає вимогам Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, у ньому зазначений основний борг, відображені нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків відповідачкою.

Крім того, відповідачка чи її представник не надали суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від сторони відповідача, приймається судом як достовірний.

Щодо набуття права грошової вимоги за кредитним договором.

Як встановлено в судовому засіданні 22 січня 2024 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладений договір факторингу № 22-01/2024, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами відповідно до реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.

Згідно з п.2.3 Договору факторингу, з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, відповідно до реєстру та набуває всіх прав за ним.

За змістом п.2.5 Договору факторингу, відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається на дату відступлення прав вимоги (а.с.60-64).

Відповідно до акту приймання-передачі до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року фактор та клієнт уклали цей акт про те, що згідно з вимогами п.4.2 договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 22 січня 2024 року у кількості 18598 боржників (а.с.68).

З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 (порядковий номер 9378) є боржником за кредитним договором № 00-10373490 від 24 листопада 2023 року, сума заборгованості становить 12292,56 грн, з яких: 6930,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 5362,56 грн - заборгованість по відсоткам.

Реєстр боржників за кредитними договорами між боржниками та ТОВ «Качай Гроші» до Договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024, підписаний між ТОВ «Качай Гроші» і ТОВ «Макс Кредит» , що не суперечить закону (а.с.70-71).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ «Качай Гроші» ( кр.дог. 00-10373490 від 24.11.2023, станом на 22.01.2024) за відповідачкою рахується загальна сума заборгованості в розмірі 12292,56 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 6300,00 грн ; сума заборгованості за нарахованими процентами - 5362,56 грн; сума заборгованості за нарахованими комісійними - 630, 00 грн (а.с.58).

16 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладений договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами відповідно до реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.

Згідно з п.2.3. Договору факторингу з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно з реєстром та набуває всіх прав за ним.

За змістом п.2.5 Договору факторингу відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги (а.с.72-76).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року фактор та клієнт уклали даний акт про те, що згідно з вимогами п.4.2 договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 16 серпня 2024 року у кількості 9192 боржника (а.с.81).

З витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 (порядковий номер 3592) є боржником за кредитним договором № 00-10373490 від 24 листопада 2023 року, сума заборгованості становить 32754,96 грн, з яких: 6930 грн заборгованість по тілу кредиту; 25824,96 грн - заборгованість по відсоткам.

Реєстр боржників за кредитними договорами між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до Договору факторингу №16082024 від 16.08.2024, підписаний між ТОВ «Макс Кредит» і ТОВ ФК «ЕЙС» , що не суперечить закону (а.с.82-83).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ ФК «Макс Кредит» ( кр.дог. 00-10373490 від 24.11.2023, станом на 27.05.2024) за відповідачкою рахується загальна сума заборгованості в розмірі 32754,96 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 6300,00 грн ; сума заборгованості за нарахованими процентами - 25824,96 грн; сума заборгованості за нарахованими комісійними - 630, 00 грн (а.с.59).

Суд визнає, що копії договорів факторингу та реєстрів прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах та вважає доведеним набуття позивачем прав вимоги за кредитним договором від 24 листопада 2023 року, укладеним із ОСОБА_1 , враховуючи, зокрема те, що усі укладені договори факторингу пов`язують перехід права вимоги саме із фактом підписання між сторонами реєстру прав вимоги.

З аналізу вказаних вище документів випливає, що позивач довів наявність заборгованості у відповідачки та про своє право вимагати її погашення.

Що стосується розміру простроченого тіла кредиту , слід зазначити наступне:

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: -доходи кредитодавця у вигляді процентів; -комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; - інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право позивача (як кредитодавця) на встановлення комісії за надання кредиту за Договором про надання кредиту.

Судом встановлено факт укладення між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачкою ОСОБА_1 . Договору кредитної лінії №00-10373490 від 24.11.2023 , відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у розмірі 6300 (шість тисяч триста) гривень. Цей розмір зафіксований у пункті 1.2 Кредитного договору та підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» про успішність транзакції № 40082-62796-15414 на переказ 24 листопада 2023 року грошових коштів на картковий рахунок № НОМЕР_7 на суму 6300,00 грн за кодом авторизації №167500 (а.с.47-48) та копією додатку до цього повідомлення, де під № 4792 значиться відповідачка ОСОБА_1 .

Пунктом 1.5 Договору кредитної лінії №00-10373490 також передбачено обов`язок позичальника сплатити кредитодавцю одноразову комісію за надання кредиту у розмірі 10% від суми кредиту, що складає 630,00 (шістсот тридцять) гривень.

Враховуючи принцип обов`язковості договору, встановлений ст.629 ЦК України, суд визнає, що умова про сплату комісії є частиною договірних зобов`язань відповідачки.

Однак, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №00-10373490 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ ФК«ЕЙС» за кредитним договором №00-10373490 від 24.11.2023 станом на 12.12.2024 (включно) складає 32754,96 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6930,00 гривень; прострочена заборгованість за комісією -0,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 25824,96 грн (а.с.57).

У позовній заяві позивач просить стягнути загальну суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6950 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень. При цьому, сума фактично виданого кредиту становить 6300 (шість тисяч триста) гривень. Різниця у розмірі 630 (шістсот тридцять) гривень, як вказано позивачем, включає в себе передбачену п. 1.5 договору комісію у розмірі 630 (шістсот тридцять) гривень.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення саме як тіла кредиту суми, що включає в себе комісію, є необґрунтованою. Поняття «тіло кредиту» відповідно до ст. 1054 ЦК України охоплює саме суму грошових коштів, наданих кредитодавцем позичальнику. Комісія за надання кредиту є окремим платежем за послугу, надану банком,або тіншою фінансовою установою і не є частиною суми самого кредиту, що підлягає поверненню як «тіло».

Хоча умова про сплату комісії є чинною та обов`язковою для виконання відповідачкою, позивач у своїй позовній заяві не виокремив вимогу про стягнення цієї комісії як окремого платежу. Натомість, він включив її до складу вимоги про стягнення тіла кредиту, що є юридично некоректним.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення фактично наданої суми кредиту у розмірі 6300 гривень як тіла кредиту. У задоволенні вимоги про стягнення 630 гривень як частини тіла кредиту, яка включає в себе комісію, слід відмовити. Однак позивач не позбавлений права звернутися до суду з окремою вимогою про стягнення заборгованості за комісією на підставі умов Кредитного договору.

З огляду на викладене з відповідачки на користь позивача підлягає стягнення заборгованость за договором кредитної лінії №00-10373490 від 24.11.2023 , яка становить 32124,96 грн, з яких: 6300,00 грн заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 25824,96 грн, заборгованість по процентам.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн (платіжна інструкція в національній валюті №5382 від 14.02.2025 а.с.16).

З відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 98,08% з розрахунку: 32124 грн 96 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 32754 грн 96 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 98,08% (відсоток задоволених позовних вимог).

Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача складає 2375,89 грн з розрахунку: 2422,400 грн (сума сплаченого судового збору) х 98,08% (відсоток задоволених позовних вимог).

Щодо витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 цього Кодексу).

Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Водночас, за приписами ч. 6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.3 ст. 141 ЦПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, на яку ж і покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

В підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивача надав суду: договір про надання правничої допомоги №2211/Е від 22 листопада 2024 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» (а.с.84 - 85),протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 (а.с.86), додаткову угоду №8 до договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22 листопада 2024 року (а.с.87-88), Акт прийому-передачі виконаних послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024), в якому зазначений детальний опис (робіт) надання послуг та відповідно до якого адвокатським бюро «Тараненко та партнери» надано ТОВ «ФК «ЕЙС» послуги на загальну суму 7000,00 грн (а.с.89); Ордер серії АА №151040 про надання правничої допомоги ТОВ «ФК «ЕЙС» адвокатом Тараненко А.І. (а.с.54) ; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Тараненко А.І. (а.с. 90); довіреність від 04.12.2024 (а.с.89) .

Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Зачепіло З.Я. у відзиві на позов просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу , посилаючись на те, що вважає таку вимогу в розмірі 7000,00 грн неспівмірною із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, та такою, що не відповідає критерію реальності витрат та розумності їхнього розміру.

Перевіривши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн є необґрунтованими, неспівмірними зі складністю справи, не відповідають критеріям розумності та справедливості, виходячи з такого.

Верховний Суд часто підкреслював на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за дублюючі одна одну послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків (зокрема, постанова від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Суд зазначає, що вивчення документів та нормативних актів, надання оцінки ситуації є невід`ємною частиною роботи адвоката перед прийняттям ним рішення щодо співпраці з клієнтом та погодження самим клієнтом на умови роботи адвоката.

Фактичне надання адвокатом послуг може мати місце й тоді, коли він фактично надав консультацію, вчинив певні дії, але клієнт не бажає продовжувати роботу з цим адвокатом, не просить далі скласти позов, здійснювати подальше представництво в суду. Тому вартість цих послуг має залишатися за клієнтом, який, прийшовши до адвоката, отримує послуги консультації.

Ці послуги могли б лише включатись до складання позовної заяви, але не окремо.

З цих підстав суд вважає, необґрунтованими та безпідставними витрати на правничу допомогу за надання таких послуг, як «вивчення матеріалів справи, вартістю 1000 грн».

Крім того, особа вільна у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. Покладені на другу сторону судові витрати повинні бути співмірними.

Разом з тим, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.5 ст. 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21.04.2021 у справі № 488/1363/17 та від 26.01.2022 у справі № 127/1415/20.

Адвокатським об`єднанням оцінено надавану позивачеві послугу "складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором" в 5000 грн, при цьому тривалість роботи над нею зазначена в обсязі 2 год.

Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Суд, не оцінюючи рівня кваліфікації адвоката, з огляду на визначені сторонами тарифи визначає, що об`єктивна тривалість роботи по складенню позовної, текст якої містить лише короткий переказ змісту вказаних договорів та посилання на норми права, без будь-якого поглибленого правового аналізу ситуації, складає 1 год., тобто має вартість, виходячи з погоджених сторонами тарифів - 2500,00 грн.

Отже, підготовка та написання професійним/кваліфікованим адвокатом такої позовної заяви не потребує заявленого часу. З урахуванням заявленої вартості за написання даного позову , суд вважає, що розмір зазначений позивачем в 5000 грн є завищеним з огляду на незначну складність справи та може бути зменшеним до 2500 грн.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, ціни позову та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Розмір такого стягнення судових витрат є пропорційним, розумним та справедливим, яке при цьому не порушуватиме права учасника справи на отримання коштів, які він змушений затратити з метою захисту своїх прав та інтересів в суді, а також відповідатиме завданню цивільного судочинства, проголошеному у статті 2 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 207, 512, 526, 530, 549, 551, 625, 629, 633, 634, 639, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», керуючись ст.ст.12, 141, 258, 259, 265, 268, 279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за договором кредитної лінії №00-10373490 від 24 листопада 2023 року в розмірі 32124 (тридцять дві тисячі сто двадцять чотири) гривні 96 коп., з яких: 6300,00 грн - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 25824,96 грн, заборгованість по процентам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 2375 (дві тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 89 коп. сплаченого судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС", ,юридична адреса: вул.Харківське шосе,19 Київ, 02090.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш