Справа № 178/2988/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
13 травня 2025 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: Берелет В.В.,
секретаря: Коваль Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Кринички цивільну справу за позовоною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-
Позивачка звернулася до суду з позовом, обгрунтовуючи тим, що 16 червня 2024 року, приблизно, о 15.00 годині у місті Харкові, поблизу будинку № 40 по вулиці Озерянській, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Renault Premium, 460 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHMITZ SKO24L, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , під час якої водій ОСОБА_2 , з`їжджаючи з головної дороги на другорядну, не надав перевагу в русі транспортному засобу Mitsubishi Lancer під моїм керуванням, який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення.
Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2024 року по справі № 642/3735/24, яка набула чинності, встановлено порушення з боку ОСОБА_2 п.16.14 ПДР України, у зв`язку з чим він був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.
Діями водія ОСОБА_2 у результаті ДТП автомобілю Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_3 , завдано технічні ушкодження, а позивачці тілесні ушкодження. Належний позивачці транспортний засіб Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_3 , зазнав значних механічних пошкоджень, а позивачці та пасажиру ОСОБА_3 , який перебував у транспортному засобі Mitsubishi Lancer, були спричинені тілесні ушкодження. Згідно висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 332-2024 від 18 червня 2024 року мені, ОСОБА_1 , були завдані наступні тілесні ушкодження: розлитий синець гематома на лівому стегні, синець в ділянці лівого ліктя, садна на нижніх кінцівках, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Позивачка вважає, що діями ОСОБА_2 їй також спричинено значну моральну шкоду, вимога про стягнення якої заявляється.
Спричинена діями ОСОБА_2 моральна шкода, виразилася у перенесеному стресі, моральних стражданнях та переживаннях з приводу пошкодження мого здоров`я та спричинення тілесних ушкоджень, мого фізичного та морального болю.
В результаті отриманих тілесних ушкоджень змінився її звичний спосіб життя, бо вона вимушена була відновлювати свій фізичний стан, постійно відчувала фізичний біль, у зв`язку з чим було втрачено душевний спокій. У зв`язку з відчуттям фізичної болі була вимушена постійно знаходитися у стані психічного напруження, зокрема, як жінка переживала зміни у своєму зовнішньому вигляді.
Також, належний позивачці автомобіль після вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди через неправомірні дії ОСОБА_2 зазнав значних механічних пошкоджень, вимагає тривалого часу для відновлення з елементами відокремлення основного силового елементу конструкції автомобілю лонжерону та встановлення нового, що призведе до значного заниження вартості автомобілю при його продажі та безпеці при користуванні у майбутньому. На сьогоднішній день позивачка повністю позбавлена права користування транспортним засобом, оскільки належний мені транспортний засіб не може використовуватися.
Факт наявності значних пошкоджень у належного позивачці автомобіля, що позбавляє її можливості його використання, підтверджується наданими мною фотознімками авто після ДТП 16 червня 2024 року.
Крім того, після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_2 , позивачка має розлад психоемоційного спектру, оскільки навіть після ремонту автомобілю, не впевнена, що зможе керувати автотранспортним засобом через страх, який виник після дорожньо-транспортної пригоди та назавжди залишить відбиток у свідомості і є вже невиправним, що також додатково призводить до душевних страждань кожен день протягом усього періоду з часу ДТП.
Посилаючись на вище вказане, позивачка, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у розмірі 120 000,00 та судові витрати.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений; відзиву чи заперечень до суду не надав.
Перевіривши матеріали та оцінивши докази по справі суд встановив, що 16 червня 2024 року, приблизно, о 15.00 годині у місті Харкові, поблизу будинку № 40 по вулиці Озерянській, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Renault Premium, 460 DXI, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHMITZ SKO24L, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , під час якої водій ОСОБА_2 , з`їжджаючи з головної дороги на другорядну, не надав перевагу в русі транспортному засобу Mitsubishi Lancer під моїм керуванням, який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення.
Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2024 року по справі № 642/3735/24, яка набула чинності, встановлено порушення з боку ОСОБА_2 п.16.14 ПДР України, у зв`язку з чим він був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.
Діями водія ОСОБА_2 у результаті ДТП автомобілю Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_3 , завдано технічні ушкодження, а позивачці тілесні ушкодження. Належний позивачці транспортний засіб Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_3 , зазнав значних механічних пошкоджень, а позивачці та пасажиру ОСОБА_3 , який перебував у транспортному засобі Mitsubishi Lancer, були спричинені тілесні ушкодження. Згідно висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 332-2024 від 18 червня 2024 року мені, ОСОБА_1 , були завдані наступні тілесні ушкодження: розлитий синець гематома на лівому стегні, синець в ділянці лівого ліктя, садна на нижніх кінцівках, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Моральна шкода позивачки, виразилася у перенесеному стресі, моральних стражданнях та переживаннях з приводу пошкодження мого здоров`я та спричинення тілесних ушкоджень, мого фізичного та морального болю.
У результаті отриманих тілесних ушкоджень змінився звичний спосіб життя, позивачка вимушена була відновлювати свій фізичний стан, постійно відчувала фізичний біль, у зв`язку з чим було втрачено душевний спокій. У зв`язку з відчуттям фізичної болі була вимушена постійно знаходитися у стані психічного напруження, як жінка переживала зміни у своєму зовнішньому вигляді.
Позивачка повністю позбавлена права користування транспортним засобом, оскільки належний транспортний засіб не може використовуватися через пошкодження.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Пункти 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
За загальним правилом особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язані із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язані ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі. Можливою є, зокрема грошова компенсація, розмір якої визначений не за принципом еквівалентності, а виходячи з обставин конкретної справи, ступеня і характеру моральної шкоди, майнового стану потерпілих.
Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені.
Суд погоджується із доводами позивачки, що внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу, вона зазнала страждань та стресу, які були викликані пошкодженням майна та необхідністю вирішення питань щодо його відновлення. Моральні страждання позивачки виразилися у перенесеному стресі та переживаннях з приводу здоров`я та спричинення тілесних ушкоджень, фізичного та морального болю.
Судом також взято до уваги висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи № 332-2024, наданий позивачкою, відповідно до якого ОСОБА_1 внаслідок ДТП отримала наступні тілесні ушкодження: розлитий синець-гематома на лівому стегні, синець в ділянці лівого ліктя, садна на нижніх кінцівках; за медичною допомогою не зверталася, що спростовує доводи позивачки у суттєвій зміні свого зовнішнього вигляду.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 76, частини першої статті 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд керується тим, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Людина, її життя і здоров`я, недоторканість та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, даний постулат визнано нормою основного закону держави Конституцією України.
Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті ДТП позивачці спричинені моральні переживання та страждання, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, характер винних дій відповідача, ступінь наставших негативних явищ в житті позивачки, тривалість строку порушення її законних прав, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи вище викладене, норми чинного законодавства, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , моральну шкоду у розмірі 30 000 грн (тридцять тисяч гривень), у задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , судовий збір у сумі 302,80 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Суддя: Валентина БЕРЕЛЕТ