Справа № 353/197/25
Провадження № 2/353/209/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки, загальною площею 0,928 га та 0,925 га, розташовані в с. Колінці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3 . Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що у Державних актах на право власності на земельні ділянки та витягах з Державного земельного кадастру наявна розбіжність стосовно кадастрових номерів спірних земельних ділянок, а також містяться розбіжності у прізвищі спадкодавців (« ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 »), їй в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ці земельні ділянки, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. У зв`язку з цим також просила суд в мотивувальній частині рішення суду встановити факт приналежності дідусю ОСОБА_6 та бабусі ОСОБА_3 правовстановлюючих документів, а саме Державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих на прізвище « ОСОБА_4 ». Окрім цього, позивачка подала письмове клопотання, в якому просила витребувати у Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області та приватних нотаріусів Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_3

12.03.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов`язано Тлумацьку державну нотаріальну контору Івано-Франківської області надати суду належним чином посвідчені копії спадкових справ № 67/2012 та № 87, у разі їх відкриття, та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкових справ, зокрема щодо майна: ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання яких було с. Колінці Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

25.03.2025 року та 23.04.2025 року на адресу суду з Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області надійшли копії спадкових справ № 67/2012 та № 87/2001.

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає та просила розгляд справи провести без її участі.

У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_7 , на підставі розпорядження Тлумацької районної державної адміністрації від 08.10.2003 року за № 719, видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 107063 від 10.12.2003 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 197, який посвідчує право власності на земельні ділянки загальною площею 0,928 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Колінцівської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 5).

Також на ім`я ОСОБА_8 , на підставі розпорядження Тлумацької районної державної адміністрації від 08.10.2003 року за № 719, видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 107062 від 10.12.2003 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 193, який посвідчує право власності на земельні ділянки загальною площею 0,925 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Колінцівської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 5).

Згідно з копією свідоцтва про одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вони з 12.08.1939 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 66). В шлюбі у них народилась донька ОСОБА_9 , яка 05.09.1965 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_11 » (копії свідоцтв а.с. 67). Також ОСОБА_12 (відповідачка) 30.08.1969 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_14 » (копії свідоцтв, а.с. 68).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 57).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця ОСОБА_6 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом з ним, вела з ним спільне господарство, вступила в управління спадковим майном (довідка Колінцівського старостинського округу № 5 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 34 від 24.02.2025 року, а.с. 31, копія довідки Королівської сільської ради Тлумацьткого району Івано-Франківської області, а.с. 122 зворот) та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.02.2001 року, успадкуваши належну йому 1/2 частину спадкового домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , яке не є предметом даного позову (а.с. 62). Також у вказаному свідоцтві про право на спадщину за законом державний нотаріус Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області засвідчив той факт, що спадкодавцем являється ОСОБА_15 .

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 87/2001 від 28.02.2001 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_6 , з якої вбачається, що ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 121/123).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 59). Ще за життя вона посвідчила на ім`я позивачки ОСОБА_1 заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 12.12.2007 року (а.с. 56).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , оскільки у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.06.2017 року, успадкуваши належну їй 1/2 частину спадкового домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , яке не є предметом даного позову (а.с. 95). Зазначене також встановлено копією рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2016 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.01.2017 року (а.с. 63-65).

Відповідно до довідки Колінцівського старостинського округу № 5 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району № 35 від 24.02.2025 року ОСОБА_3 на день смерті проживала та була зареєстрована одна по АДРЕСА_1 (а.с. 52).

Вище зазначені обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 67/2012 від 05.03.2012 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_3 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині немає (а.с. 87-112).

Отже на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3 , в т.ч. на земельні ділянки, які ОСОБА_3 успадкувала за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

В нотаріальному порядку ОСОБА_1 (позивачка) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у зв`язку з тим, що у Державних актах на право власності на земельні ділянки та витягах з Державного земельного кадастру наявна розбіжність стосовно кадастрових номерів спірних земельних ділянок, а також містяться розбіжності у написанні прізвищ спадкодавців (« ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 »),що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 43/02-31 від 31.01.2025 року (а.с. 60-61).

Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19) зазначено, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах».

У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 рокуу справі № 442/1904/20 (провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16».

У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.01.2022 року по справі № 165/2486/19 (провадження № 61-1355св21).

З позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності на земельні ділянки, які належали спадкодавцям, а тому позивачка звернувся також з взаємопов`язаною вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даного факту має для неї юридичне значення та надає їй право на спадкування за заповітом.

Так з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 107063, виданого на підставі розпорядження Тлумацької РДА від 08.10.2003 року за № 719, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 197, встановлено, що він виданий на ім`я ОСОБА_7 , жителя с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 5). Також з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 107062, виданого на підставі розпорядження Тлумацької РДА від 08.10.2003 року за № 719, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 193, встановлено, що він виданий на ім`я ОСОБА_8 , жительки с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 6).

Проте з виписки з погосподарських книг Колінцівської сільської ради Тлумацього району Івано-Франківської області за період з 1950 по 2015 роки встановлено, що згідно даних погосподарського обліку за адресою АДРЕСА_1 проживали до дня смерті чоловік ОСОБА_16 та дружина ОСОБА_17 (а.с. 53-55). Також факт родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 встановлено рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23.12.2016 року, яке набрало законної сили 04.01.2017 року, а отже відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребує доказуванню.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт приналежності спадкодавцям ОСОБА_6 та ОСОБА_3 правовстановлюючих документів, де помилково вказано їх прізвище, а саме: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 107063, виданого на підставі розпорядження Тлумацької РДА від 08.10.2003 року за № 719, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 197, та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 107062, виданого на підставі розпорядження Тлумацької РДА від 08.10.2003 року за № 719, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 193, оскільки встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення та надасть їй можливість оформити спадщину у встановленому порядку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення.

Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Отже ОСОБА_1 (позивачка), будучи належним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , має право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на спадкове майно на своє ім`я в нотаріальному порядку. Проте реалізувати це право ОСОБА_1 (позивачка) не може, оскільки в копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 107063, належного ОСОБА_6 , вказано кадастрові номера земельних ділянок: :08:007:0011, :01:003:0210, :01:003:0303, тоді як у витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.03.2025 року вказано кадастрові номера цих земельних ділянок: :08:007:0263, :01:003:0210, :01:003:0303 (а.с. 7-12, 31-42), а у копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 107062, належного ОСОБА_3 , вказано кадастрові номера земельних ділянок: :08:007:0012, :01:003:0209, :01:003:0304, тоді як у витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.03.2025 року вказано кадастрові номера цих земельних ділянок: :08:007:0259, :01:003:0209, :01:003:0304 (а.с. 13-24).

В свою чергу з довідок Відділу Держгеокадастру у Тлумацькому районі Івано-Франківської області ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області встановлено, що у зв`язку з допущеною помилкою при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельні ділянки на підставі вищевказаних державних актів змінено кадастрові номери земельних діянок: з :08:007:0011 на :08:007:0263 та з :08:007:0012 на :08:007:0259 (а.с. 43, 44).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про відшкодування витрат до закінчення судових дебатів до суду не надходило, суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 131 ЗК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,928 га, призначену для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, розташовану на території Колінцівської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, до складу якої входять земельні ділянки площами: 0,2602 га з кадастровим номером: :08:007:0263; 0,1211 га з кадастровим номером: :01:003:0210; 0,5468 га з кадастровим номером: :01:003:0303, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 107063 від 10.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 197, виданого на підставі розпорядження Тлумацької РДА від 08.10.2003 року за № 719 року, на ім`я ОСОБА_7 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,925 га, призначену для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, розташовану на території Колінцівської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, до складу якої входять земельні ділянки площами: 0,2572 га з кадастровим номером: :08:007:0259; 0,1211 га з кадастровим номером: :01:003:0209; 0,5468 га з кадастровим номером :01:003:0304, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 107062 від 10.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 193, виданого на підставі розпорядження Тлумацької РДА від 08.10.2003 року за № 719 року, на ім`я ОСОБА_8 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до безпосередньо суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА