ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1158/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2025 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Соловйова І.М.,

за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П.,

учасників справи

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Костюченка М.С.,

відповідача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

представника відповідача адвоката Янушевича О.Ю. (в режимі відеоконференції),

розглянувши в селищі Петриківка у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3 ,

до ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Петриківська селищна рада,

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою прибережної захисної смуги, водоохоронної зони,-

ВСТАНОВИВ:

28.06.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою прибережної захисної смуги, водоохоронної зони.

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2024 позовну заяву залишено без руху.

12.07.2025 на виконання ухвали суду позивач надала позовну заяву в новій редакції до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС «ФЕМЕЛІ ХАУС», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , якою позивач просить суд:

- зобов`язати власників в особі: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС «ФЕМЕЛІ ХАУС», яке є власником земельної ділянки із кадастровим номером :02:003:0565 площею 0,3 га, ОСОБА_2 , який є власником земельної ділянки із кадастровим номером :02:003:0182, площею 1,5 га та ОСОБА_3 , яка є власником земельної ділянки :03:003:0183, площею 0,5 га усунути перешкоди щодо загального користування позивачем (іншими громадянами України), прохід до водойми, користування пляжем та водоймою Блакитне озеро в с. Єлизаветівка Петриківської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області та безперешкодному проходу вдовж берега водойми Блакитне озеро в с. Єлизаветівка Петриківської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0182, :03:003:0183, :02:003:0565 шляхом демонтування бетонної огорожі (паркану).

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач офіційно зареєстрована і останнім часом проживаю в селі Єлизаветівка Дніпровського району Дніпропетровської області та є членом Петриківської об`єднаної територіальної громади. В дитинстві вона проживала на Лівому березі міста Кам`янське, де поблизу знаходиться водойма. Блакитні Озера майже все літо ми з друзями проводили на цій водоймі багато часу. Озеро було чистим та прозорим, ми мали до нього доступ без будь-яких перешкод. Впродовж часу ОСОБА_4 почали забудовувати різні громадяни, які по різним рішенням судів отримали право власності на земельні ділянки та стали власниками, побудували величезні паркани, вирубали ліс, що призвело до перешкод проходу громадян до водойми з боку села Єлизаветівка мешканців села та громадян, які приходять відпочити до озера. В минулому році мешканці села Єлизаветівка не змогли потрапити до водойми, внаслідок збудування великих парканів. Для прикладу, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканці села Єлизаветівка звертались до журналістів, де розповідали про порушення їх прав до проходу до водойми « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Їх обурення викликало те, що власники орендарі так званих баз відпочинку «Одеса» та «Заїмка» повністю обгородили тут прибережну зону. Ознайомившись в інтернеті з рядом публікацій, 05.05.2024 особисто позивач прийшовши разом із сином на Блакитне Озеро з боку села Єлизаветівка через прохід «Одесу» (земельна ділянка кадастровий номер :03:003:0205) зрозуміла, що прохід до водойми став неможливим, оскільки вздовж всієї лінії прибережної зони, тобто між землями комунальної власності Петриківської селищної ради та земельними ділянками відповідачів кадастрові №№:03:003:0183 та :03:003:0182 відповідачами збудовано суцільний залізобетонний великий паркан висотою близько 2 метрів, а вхід до водойми та пляжу Блакитного озера є обмеженим. Позивач вважає, що вона як член Петриківської ОТГ та громадянка України, має право проходити до водойми там, де їй забажається, де їй зручно, а відповідачі, які огородили парканом всю прибережну смугу водойми змушують її проходити до неї виключно за їх бажанням, що змушує її звертатись до суду за захистом своїх порушених прав. В цей же день вона викликала поліцію на місце встановленого паркану для захисту своїх порушених прав, склала заяву, яка долучена до одного з кримінальних проваджень з приводу перешкод громадян до водойми. 03.06.2024 незнайомі їй люди повідомили, що прохід до водойми платний. Вважає, що відповідачами порушується її право та права членів територіальної громади на загальне водокористування, оскільки відповідачами закрито вільний доступ до берегу Блакитного озера. Позивач не має можливості користуватись природною прибережною захисною смугою такої водойми, до забудови якої він вільно користувався природними ресурсами у вказаному місці, відпочивав там з сім`єю та друзями. Відповідачі порушили конституційні права Позивача та законодавство України, зокрема норми ст. 47 Водного кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення безперешкодного доступу громадян до узбережжя водних об`єктів для загального водокористування» на право загального водокористування громадянами, незаконно побудувавши у природоохоронній зоні паркан, закривши вільний доступ до прибережної захисної смуги Блакитного озера. Ландшафт земельних ділянок кадастрові №№:03:003:0183 та :03:003:0182 було незаконно змінено відповідачами, а землі забруднені шлаковими відходами, що спричиняє забруднення водойми.

Ухвалою суду від 19.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового засідання.

06.08.2024 представник відповідача (ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС «ФЕМЕЛІ ХАУС») адвокат Костюченко Максим Сергійович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3124 від 19.07.2016) надав відзив, в якому вказав, що відповідачі володіють вищезазначеними земельними ділянками на законних підставах. Позивачка не надає жодних доказів та документів в підтвердження доводів про платний прохід до водойми, що вказує на те, що остання вигадала це за для створення хибної уяви у сторін та суду про начебто порушення її прав та законних інтересів. Стосовно доводів позивачки на дотримання вимог та режимів прибережно захисної смуги та водоохоронної зони слід зазначити наступне, що земельна ділянка, яка перебувала у приватній власності ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №148441, який зареєстровано в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю (громадянам) на території Єлизаветівської сільської ради за №782 від 13.06.2001 під час оформлення у власність ОСОБА_5 межувала із земельними ділянками, які знаходились у постійному користування управління капітального будівництва Дніпродзержинської міської ради, а саме із земельною ділянкою площею 220,60 га, яка була надана у постійне користування УКБ Дніпродзержинської міської ради для обслуговування кар`єру №1, що відповідно до вимог ст.ст. 4, 114 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970 відноситься до земель промисловості. Розпорядженням голови Петриківського районної державної адміністрації №229-р-10 від 04.03.2010 припинено право користування управлінню капітального будівництва Дніпродзержинської міської ради земельною ділянкою загальною площею 337,3 га з неї на території Іванівської сільської ради 82,1 га та 255,2 га на території Єлизаветівської сільської ради. Пунктом 2 розпорядження голови Петриківського районної державної адміністрації №229-р-10 від 04.03.2010 вищевказані земельні ділянки зараховано до земель державного земельного запасу. Враховуючи те, що земельні ділянки, які перебували у користуванні УКБ Дніпродзержинської міської ради розпорядженням голови Петриківської районної державної адміністрації від 04.03.2010 №229-р-10 зараховано до земель запасу, то обґрунтування розмірів прибереженої захисної смуги та водоохоронної зони в даному випадку не потрібно, оскільки земельна ділянка, яка належала ОСОБА_5 не межує із землями водного фонду, а межує із землями державного земельного запасу із цільовим призначенням - землі промисловості. Просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Також вказаним представником було подано клопотання про залишення позовної заяви без руху, яке ухвалою суду від 12.08.2024 залишено без задоволення.

20.08.2024 представник відповідача ( ОСОБА_2 ) адвокат Янушевич Олександр Юрійович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №8522/10 від 28.11.2019) надав відзив, згідно яким просив відмовити в задоволенні позову через його необґрунтованість з мотивів подібних у відзиві іншого відповідача - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС «ФЕМЕЛІ ХАУС»). При цьому вказує, що позивач не надає належних та допустимих доказів на підтвердження порушення її прав (інтересів).

22.08.2024 представник відповідача ( ОСОБА_3 ) адвокат Костюченко Максим Сергійович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3124 від 19.07.2016) надав відзив, згідно яким просив відмовити в задоволенні позову через його необґрунтованість з мотивів подібних у відзиві поданого в інтересах ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС «ФЕМЕЛІ ХАУС»).

24.09.2024 позивач надала до суду позовну заяву в новій редакції, яку уточнила 22.10.2024, та клопотання про заміну відповідача та залучення третіх осіб.

Ухвалою суду від 23.10.2024 в задоволенні клопотань позивача про прийняття до розгляду позовної заяви в новій редакції, заміни відповідача, залучення третьої особи відмовлено.

Ухвалою суду від 31.10.2024 за клопотанням позивача зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в справі №187/2013/19.

10.02.2025 представник відповідачів адвокат Костюченко Максим Сергійович надав додаткові пояснення з приводу поданих нових доказів позивачем. Так, щодо копій витягів із ДЗК від 19.12.2019 представник зазначив, що відповідно до пункту 178 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 р. № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», Витяг з Державного земельного кадастру є дійсним протягом трьох місяців з моменту його видачі, крім витягу про земельну ділянку для оформлення права на спадщину, що видається спадкоємцям, та витягу з Державного земельного кадастру, що видається для підтвердження державної реєстрації земельної ділянки або внесення інших відомостей до Державного земельного кадастру, які є безстроковими. Надані копії Витягів були отримані громадянином Дзюбою, тобто не є витягами, що підтверджують державну реєстрацію земельних ділянок. Таким чином, термін дії вищевказаних витягів закінчився 19.03.2020, у зв`язку із чим на цей час останні є недійсними. Щодо надання копії водного паспорту від 2007 року зазначив, що згідно відомостей самого цього паспорту термін дії його становить 5 років після погодження та затвердження в установленому законом порядку. Однак, надана копія водогосподарського паспорту не пройшла обов`язкове погодження та затвердження, у зв`язку із чим не набула офіційного статусу. Щодо листа Регіонального офіс водних ресурсів у Дніпропетровської області від 18.10.2024 за вих. №2256/-03-24 зазначив наступне, що відповідно до приписів статей 16, 17, 28 Водного кодексу України, пункти 1 4, 6, 8, 11 Порядок ведення державного водного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.1996 № 413, п.п. 1, 2, пп. 20, 361, 37 п. 4 Положення про Державне агентство водних ресурсі України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 393, пункти 3, 4, 5, Порядку розроблення паспорта водного об`єкта, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 18.03.2013 № 99, Регіональний офіс водних ресурсів Дніпропетровській області не є уповноваженим органом на ведення обліку вод, не є належним та компетентним органом, який має відповідне (переважне) право щодо визначення статусу, зокрема, водних об`єктів та не наділений компетенцією визначати статус водних об`єктів, не є офіційним джерелом визначення статусу водних об`єктів.

Ухвалою суду від 13.02.2025, відновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, оскільки апеляційне провадження за апеляційною скаргою на рішення суду в справі №187/2013/19 було закрито.

Під час підготовчого судового засідання було розглянуто ряд клопотань позивача щодо долучення доказів, які були задоволенні частково, зокрема, щодо долучення доказів (т. 1 а.с. 144, т. 2 а.с. 114). В інших було відмовлено (т. 1 а.с. 135, 152, 159).

Також судом (24.02.2025 протокольна ухвала) було відмовлено позивачу в задоволенні клопотання від 13.02.2025 про зупинення провадження до набрання чинності судового рішення апеляційного суду в справі №187/2013/19.

15.02.2025 позивач заявила клопотання про виклик свідків, яке було задоволено частково щодо осіб, зазначених у пунктах 26. Надалі, під час судового розгляду, позивач відмовилася від виклику більшості свідків, залишивши лише одного, якого було допитано судом.

25.02.2025 позивач заявила нове клопотання про призначення судової будівельної експертизи, яке ухвалою суду від 24.03.2025 було залишено без задоволення.

20.03.2025 позивач заявила клопотання про забезпечення доказів, шляхом огляду судом безпосередньо на місці бетонний паркан, який розташований на території власників земельних ділянок ОСОБА_2 кадастровий номер земельної ділянки :03:0030182, ОСОБА_3 кадастровий номер земельної ділянки № :03:0030183 та ТОВ Спортивно оздоровчий Табір земельної ділянки :03:003:0563; яке ухвалою суду від 24.03.2025 було залишено без задоволення.

24.03.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 28.04.2025 за клопотанням позивача, провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС «ФЕМЕЛІ ХАУС» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою прибережної захисної смуги, водоохоронної зони, закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі.

Відповідачі та їх представники навпаки просили відмовити в задоволенні позову.

Третя особа правом на надання пояснень не скористалася.

Фактичні обставини, встановлені судом.

13.11.2020 Петриківським районним судом Дніпропетровської області у справі №187/2013/19 за позовом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експерт Груп", Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, Виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, Петриківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області про витребування майна з чужого незаконного володіння , зустрічною позовною заявою ОСОБА_7 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на земельну ділянку , зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на земельну ділянку та позовною заявою від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору : Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експерт Груп", Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, Виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку, ухвалено рішення, яким:

1. В задоволенні позовних вимог Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експерт Груп", Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, Виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, Петриківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, якими позивач просив: 1. визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 №148441 від 13.06.2001 року оформлений на ім`я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 2,3 га розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області; 2. скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0181: а саме: номер запису про право власності: 31984166; реєстраційний номер об`єкта нерухомою майна:237; 3. визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, реєстровий №651, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладеного 24.06.2019року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В.; 4. скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0182: а саме: запис про право власності: 35060364; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237; 5. витребувати з чужого незаконного володіння земельну ділянку площею 1,5 та., розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:003:0182, яка згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме маймо та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з 16.01.2020 перебуває у власності громадянина ОСОБА_2 ; 6. визнати недійсним договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 посвідчений 16.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маматовою В.В.; 7. витребувати з чужого незаконного володіння земельну ділянку площею 0,3 га., розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:003:0565, яка з 17.10.2019 перебуває у власності ОСОБА_7 , 8. визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, реєстровий №960, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виданий 17.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Є.В.; 9. скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0565, а саме: запис про право власності: 33714130; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237; 10. витребувати з чужого незаконного володіння земельну ділянку площею 0,5 га., розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:003:0183, яка з 11.12.2019 перебуває у власності ОСОБА_3 ; 11. визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, реєстровий №1209, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 посвідченого 11.12.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В.; 12. скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0183, а саме: запис про право власності: 34579757; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237; 13. визнати право власності на спірну земельну ділянку площею 2,3 га., розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області за Територіальною громадою села Єлизаветівка, в особі Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області; 14. зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користування земельною ділянкою, відновній стан земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом знесення та/або демонтажу будівель, споруд, парканів, огорож та інших інженерних комунікацій, розміщених та/або збудованих на спірній земельній ділянці площею 2,3 га., розташованій на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області відмовлено.

2. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_7 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на земельну ділянку задоволено, та визнано за ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку площею 0,3 га з кадастровим номером :02:003:0565 з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства яка знаходиться на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту, що було набуте ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.10.2019, реєстровий №960, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В.

3. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на земельну ділянку задоволено та визнано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку площею 0,5 га з кадастровим номером :03:003:0183 з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства яка знаходиться на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту, що було набуте ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.12.2019, реєстровий №1209, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В.

4. Позовну заяву від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експерт Груп", Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, Виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку задоволено та визнано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на земельну ділянку площею 1,500 га з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :03:003:0182, яка знаходиться на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту, що було набуте ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.01.2020, реєстровий №8, посвідченого державним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маматовою В.В.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.02.2021 апеляційну скаргу Єлизаветівської сільської ради визнано неподаною та повернуто апелянту.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21.01.2025 у справі № 187/2013/19 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (позивач в цій справі) на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2020 року закрито.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.07.2024, право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:003:0182 зареєстровано за ОСОБА_2 дата державної реєстрації 09.03.2021, відповідно :03:003:0183 за ОСОБА_3 дата державної реєстрації 11.12.2019.

Таким чином, власниками зазначених земельних ділянок є відповідачі.

При цьому щодо земельної :03:003:0182 наявне, зокрема, обтяження перешкоджати загальному водокористуванню водоймою «Голубе озеро».

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровими номерами :03:003:0182 та :03:003:0183, від 19.12.2019 та від 21.12.2019, маються відомості про вид обмеження у використанні земельних ділянок водоохоронна зона, прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах, строк дії обмеження безстроково (т. 2 а.с. 122-129).

Також факт наявності обмеження у використанні вказаних земельних ділянок водоохоронна зона, прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах, підтверджується наданими доказами: технічною документацією на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0181, яка була поділена, зокрема, на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:003:0182 та :03:003:0183, поземельними книгами (т. 2 а.с. 130-146).

Зокрема біля земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0182 та :03:003:0183 фактично мається водойма, яка має ознаки сталого водного об`єкта - Голубе озеро (с. Єлизаветівка).

Так, згідно відповіді Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області від 18.10.2024 відповідно до матеріалів інвентаризації площинних водних об`єктів, проведеної у 2021-2023 роках, в районі с. Єлизаветівка на території Петриківської селищної ради Дніпровського району обліковується водний об`єкт водосховище Голубе озеро кар`єрного типу з площею водного дзеркала 240,76 га, об`ємом 21487 тис. м3.

Факт відсутності цієї водойми відповідачами не підтверджено.

На території земельних ділянок земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0182 та :03:003:0183, з однієї сторони мається паркан, що фактично під час судового розгляду було підтверджено відповідачами, зокрема, при вирішенні питання про забезпечення доказів.

Як заначили відповідачі між їх земельними ділянками відсутні будь, які огорожі, мається лише паркан з однієї сторони, який був встановлений, зокрема, для уникнення випадків засмічення їх території та крадіжки майна. Громадяни мають вільний доступ до водойми, який забезпечується через спеціально облаштований прохід через земельну ділянку, яка належить ОСОБА_8 .

Позивач в свою чергу вважає, що вона має право проходити до водойми там, де їй забажається, де їй зручно, а відповідачі, які огородили парканом всю прибережну смугу водойми змушують її проходити до неї виключно за їх бажанням, що змушує її звертатись до суду за захистом своїх порушених прав.

На запитання суду, чи вчиняла позивач спроби пройти до водойми шляхом, який запропонований відповідачами, вказала, що вона хоче проходити саме через земельну ділянку відповідачів, де мається хвіртка, яка наразі заблокована.

Отже спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу надання можливості позивачу проходити до водойми у конкретному місці, яке визначається за її бажанням.

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кожний громадянин України має, зокрема, право на здійснення загального і спеціального використання природних ресурсів.

До земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів (ст. 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 87 Водного кодексу України для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони.

Відповідно до ст. 60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

У межах прибережних захисних смуг забезпечується безперешкодний та безоплатний доступ громадян до узбережжя морів, морських заток, лиманів та островів у внутрішніх морських водах у межах пляжної зони, до берегів річок, водойм та островів для загального водокористування, крім земель охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон та зон особливого режиму використання земель, а також земельних ділянок, на яких розташовані:

гідротехнічні, гідрометричні та лінійні споруди;

об`єкти підвищеної небезпеки;

пансіонати, об`єкти реабілітації, спорту, санаторії та інші лікувально-оздоровчі заклади, дитячі оздоровчі табори, що мають відповідні передбачені законом документи на споруди та провадження відповідної діяльності;

об`єкти природно-заповідного фонду, об`єкти культурної спадщини.

Обмеження доступу громадян у будь-який спосіб (у тому числі шляхом влаштування огорож або інших конструкцій) до узбережжя водних об`єктів на земельних ділянках прибережних захисних смуг, що перебувають у користуванні громадян або юридичних осіб, а також справляння за нього плати є підставою для припинення права користування земельними ділянками прибережних захисних смуг за рішенням суду.

Статтею 61 Земельного кодексу України встановлено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:

а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;

б) зберігання та застосування пестицидів і добрив;

в) влаштування літніх таборів для худоби;

г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;

ґ) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо;

д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки.

Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватися, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Режим господарської діяльності на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах встановлюється законом.

У прибережних захисних смугах забороняється влаштування огорож або інших конструкцій, що перешкоджають доступу громадян до берегів річок, водойм та островів, крім випадків, передбачених законом.

Такі огорожі або інші конструкції демонтуються їхніми власниками протягом десяти днів після одержання письмової вимоги місцевої державної адміністрації чи виконавчого органу сільської, селищної чи міської ради. У разі невиконання такої вимоги зазначені огорожі або інші конструкції демонтуються за рішеннями місцевої державної адміністрації чи виконавчого органу сільської, селищної чи міської ради. Видатки відповідного місцевого бюджету, пов`язані з демонтажем зазначених огорож або інших конструкцій, відшкодовуються їхніми власниками.

У разі якщо неможливо встановити власника огорожі або інших конструкцій чи особу, за рішенням якої вони були встановлені, оплата робіт, пов`язаних із демонтажем, покладається на особу, у користуванні якої перебуває земельна ділянка, на якій встановлена огорожа або інші конструкції.

Відповідно до ст. 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів;

для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів;

для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту.

Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом.

У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Громадянам забезпечується безперешкодний та безоплатний доступ до узбережжя морів, морських заток, лиманів та островів у внутрішніх морських водах у межах пляжної зони, до берегів річок, водойм та островів для загального водокористування, крім земель охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон та зон особливого режиму використання земель, а також земельних ділянок, на яких розташовані:

гідротехнічні, гідрометричні та лінійні споруди;

об`єкти підвищеної небезпеки;

пансіонати, об`єкти реабілітації, спорту, санаторії та інші лікувально-оздоровчі заклади, дитячі оздоровчі табори, що мають відповідні передбачені законом документи на споруди та на провадження відповідної діяльності;

об`єкти природно-заповідного фонду, об`єкти культурної спадщини.

Обмеження доступу громадян у будь-який спосіб (у тому числі шляхом влаштування огорож або інших конструкцій) до узбережжя водних об`єктів на земельних ділянках прибережних захисних смуг, що перебувають у користуванні юридичних або фізичних осіб, а також справляння за нього плати є підставою для припинення права користування земельними ділянками прибережних захисних смуг за рішенням суду.

У разі надання права користування пляжною зоною користувачі зобов`язані забезпечити безперешкодний та безоплатний прохід вздовж берега моря, морської затоки чи лиману. Обмеження у будь-який спосіб проходу вздовж берега моря, морської затоки чи лиману в межах пляжної зони чи справляння за нього плати є підставою для припинення права користування пляжною зоною за рішенням суду.

У межах населених пунктів місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування виділяються та облаштовуються пляжні зони для безперешкодного та безоплатного користування.

Відповідно до ст. 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:

розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;

зберігання та застосування пестицидів і добрив;

влаштування літніх таборів для худоби;

будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;

миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;

влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо.

Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Отже, таке використання прибережних захисних смуг, яке не сприятиме досягненню визначених законодавством цілей, може призводити до забруднення та засмічення поверхневих водних об`єктів, а також до втрати ними водності, виснаження водного об`єкта, що впливатиме на можливість задоволення потреб великої кількості людей.

Згідно з пп.14 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за забезпеченням безперешкодного і безоплатного доступу громадян до узбережжя водних об`єктів та островів для загального водокористування відповідно до закону.

Щодо доводів представника відповідача адвоката Костюченка М.С. про недійсність витягів з ДЗК. Не заперечуючи обставин щодо обмеженості строку їх дії, суд виходить з того, що на час їх видання діяли обмеження у використанні земельних ділянок водоохоронна зона, прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах, строк дії обмеження безстроково. Відповідачем не підтверджено, що ці обмеження були скасовані, тому ці доводи до уваги не приймаються.

Щодо доводів цього представник про невідповідність вимогам законодавства водогосподарського паспорту від 2007 року та стосовно листа Регіонального офіс водних ресурсів у Дніпропетровської області від 18.10.2024.

Як зазначено вище, відсутність паспорта на водойму «Голубе озеро» (с. Єлизаветівка), яка має ознаки сталого водного об`єкта, не підтверджує її відсутність. Відповідачами не спростовано наявність такого водного об`єкта, а отже, відсутність паспорта не позбавляє його статусу водойми, навіть якщо вона є штучного походження, але має ознаки сталої водойми.

Отже ці доводи також не приймаються до уваги.

Суд також не приймає доводи представника відповідача щодо необхідності застосування положень статей 4 та 114 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970 року в частині межування із земельними ділянками, віднесеними до земель промисловості, оскільки зазначений Кодекс втратив чинність на підставі Постанови Верховної Ради Української РСР №?562-XII від 18.12.1990.

Таким чином на відповідачів, як власників земельних ділянок, покладено обов`язок забезпечити доступ громадянам до узбережжя водного об`єкту Голубе Озеро (с. Єлизаветівка).

Як встановлено судом, відповідачами забезпечено доступ до водойми через земельну ділянку, яка належить яка належить ОСОБА_8 .

Позивач не заперечувала, що вона має доступ до пляжу водойми, однак він для неї є утрудненим, а тому саме відповідачі мають забезпечити їй доступ у будь-якому місці через їх земельну ділянку.

Проте суд не може погодитися з доводами позивача, що вона має право проходити до водойми там, де їй забажається, де їй зручно.

Якщо існує фізичний доступ до водойми (через прохід між ділянками), який дозволяє громадянам дійти до берега і зайти у воду, суд вважає обмеження відсутнє.

Позивачем не надано доказів, які б вказували, що у визначені нею дати їй було обмежено доступ до пляжу водойми.

Допитана судом свідок ОСОБА_9 вказала, що дійсно мається паркан, який можна обійти через садівниче товариство. Вона безпосередньо не була очевидцем недопуску позивачки до водойми. Безпосередньо вона проходить на пляж водойми через Заїмку, але пройти через облаштоване місце відповідачами вона спроб не робила.

В судовому засіданні позивач вказала, що користуватися організованим відповідачами проходом до пляжу вона не буде, з підстав вказаних у позові.

Так, щодо доказів долучених до позовної заяви від 28.06.2024, а саме копії «Інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0182, :03:003:0183, :02:003:0565 суд визнає їх не допустимими. Судом надавалася можливість позивачу усунути недоліки щодо їх засвідчення належним чином, про що було зазначено в ухвалі про залишення позову без руху від 03.07.2024, однак позивач цим не скористався. При цьому суд враховує, що в таких випадках, зокрема, не вимагається окремої заяви інших учасників справи про їх недостовірність, оскільки письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вказане відповідає правовим висновкам викладених Верховним Судом в постанові від 14.04.2021 у справі №520/17947/18.

Листом від 21.06.2024 позивач звернулася до Петриківської селищної ради з вимогою про демонтаж паркану, який розміщено на земельних ділянках, які є предметом розгляду справи, що, як вважає позивач, перешкоджає доступу до водойми Блакитне озеро. Також у вказаній заяві позивач посилається на те, що 03.06.2024 при спробі потрапити до водойми Блакитне озеро через земельну ділянку кадастровим номером :02:003:0565 невідомі повідомили їй, що прохід платний, лише заплативши її пропустили. Отже, обставини щодо недопуску позивача до водойми 03.06.2024 з боку відповідачів спростовуються доказами, наданими самою позивачкою. У своїй відповіді Петриківська селищна рада вих. №04.2-1470/0/2-24 від 04.07.2024 повідомляє, що за фактом самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка розташована на березі Блакитного озера за межами населеного пункту села Єлизаветівка проводиться досудове розслідування, без розкриття обставин цього розслідування, та чи стосуються вони відповідачів, в тому числі і щодо недопуску позивача до водойми.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених доказів, не вбачається можливим встановити факт створення з боку відповідачів перешкод у доступі позивача до водойми 05.05.2024 та 03.06.2024.

Лист Петриківської селищної ради від 10.07.2024 вих. №15-1522/0/2-24 стосується колективного звернення мешканців села Єлизаветівка за вхідним 380/0/10-24, яке отримано 27.06.2024, про здійснення демонтажу паркану, який перешкоджає доступу громадян до водного об`єкта Блакитне озеро, де селищна рада вказала про здійснення заходів щодо об`їзду власників та користувачів земельних ділянок, які розташовані поблизу водойми Голубе озеро та вручено відповідні листи щодо забезпечення безперешкодного доступу до водойми. Також в листі повідомлено, що з приводу надання дозволів на встановлення парканів, на земельних ділянках, зокрема, з кадастровими номерами :03:003:0182 та :03:003:0183, які є приватною власності не відноситься до компетенції органу місцевого самоврядування.

Таким чином, з огляду на зміст зазначеного листа не вбачається, що саме відповідачами створювались перешкоди позивачу у доступі до водойми. При цьому сам факт встановлення паркану не може бути безумовно розцінений як створення перешкод у реалізації права на доступ до водойми.

Щодо звернення позивача до поліції. В обґрунтування вказаних доводів позивачем надано відповідь Відділення поліції №10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 23.05.2024, згідно яким зареєстровано звернення позивача про встановлення перед водоймою високого бетонного паркану. Також долучено протокол огляду від 25.06.2024, який складений слідчим СВ Відділення поліції №10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Згідно протоколу огляд стосується бетонного паркану на базі відпочинку «Одеса» в с. Єлизаветівка, тобто яка не знаходиться на земельних ділянках відповідачів, а отже вказані докази не стосуються предмету спору в даній справі, тому не можуть бути взяті до уваги судом, тим самим не підтверджують доводи позивача про звернення до поліції щодо вчинення відповідачами перешкод у доступі до водойми.

Наданий позивачем документ під назвою «Пояснення» стосується подій, що мали місце 25.06.2024, та виходячи з аналізу первісної позовної заяви стосується земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0565. Окрім цього, позовна заява від 12.07.2024, яка прийнята судом до розгляду, не містить відомостей про обставини перешкоджання доступу до водойми у зазначений день. Відтак цей доказ також не підлягає врахуванню судом.

Суд зазначає, що особа, яка подала позов, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду.

Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Позивачка не довела факти вчинення відповідачами перешкод у доступі до водойми.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини передбачено, що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Втручання у право власності має бути не лише законним та переслідувати легітимну мету відповідно до загального інтересу, але й відповідати принципу пропорційності. Зокрема, має бути забезпечено обґрунтоване співвідношення між застосованими заходами та метою, якої прагнуть досягти, включаючи заходи державного контролю за користуванням майном фізичної особи. Ця вимога втілюється у принципі «справедливого балансу», що передбачає узгодження інтересів суспільства з необхідністю захисту основоположних прав особи.

Самі по собі дії осіб, зокрема, щодо встановлення паркану, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть свідчити про порушення права позивача на доступ до водойми, з огляду на те, що такий доступ надається через спеціально облаштований прохід, що відповідає принципу пропорційності.

Враховуючи встановлений законодавством порядок реагування на перешкоди у здійсненні права загального водокористування, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про притягнення відповідачів до адміністративної чи кримінальної відповідальності, зокрема за перешкоджання доступу до водойми, невиконання вимог щодо демонтажу паркану або інших споруд, що обмежують доступ до прибережної смуги. Відповідні докази позивачем суду не надано.

За статтями 12 і 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене в задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Щодо розподілу судових витрат.

Позивач при поданні позову сплатила 1211,30 грн та при поданні заяви по забезпечення доказів 500 грн.

Оскільки в позові відмовлено, підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні.

Щодо інших витрат, відповідачі вказали, що докази їх понесення будуть подані після ухвалення рішення.

Керуючись статтями 4, 12, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268 Цивільно процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Петриківська селищна рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою прибережної захисної смуги, водоохоронної зони відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Петриківська селищна рада, місцезнаходження: пр. Петра Калнишевського 69, селище Петриківка, Дніпровський район, Дніпропетровської області, 51800, .

Повне судове рішення складено та підписано 13.05.2025.

Суддя І.М. Соловйов