Справа № 644/ 3690 /25
н/п 2-о/644/ 131 /25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 травня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря - Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті,

у с т а н о в и в:

Представник заявника адвокат Дерев`янченко Я.Ю. звернувся до суду із заявою в інтересах заявника в якій просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сіверськодонецьк Луганської області.

ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , яка відноситься до тимчасово окупованої території України.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Сіверськодонецьк Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 26.06.2024 року відділом запису актів цивільного стану так званої «луганської народної республіки».

18.06.2024 року «Сєвєродонецьким міським відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції» так званої «луганської народної республіки» видано довідку про смерть ОСОБА_2 № С-01142.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану України неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де було видано свідоцтво, яке не може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для реєстрації факту смерті матері та отримання свідоцтва про смерть українського зразка відповідно до вимог законодавства України та подальшого оформлення спадкових прав.

Ухвалою суду від 30.04.2025 провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Від представника заявника адвоката Дерев`янченка Я.Ю.надійшла заява в якій він просить розглядати справу без його участі та без участі заявника за наявними у справі доказами. Заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїв судове засідання не з`явився. Від заінтересованої особи письмових заперечень проти заявлених вимог з посиланням на незаконність вимог заявника, їх необґрунтованість, відсутність у останньої права на звернення до суду, з обов`язковим посиланням на докази, якими такі заперечення обґрунтовуються до суду не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За загальним правилом в порядку окремого (непозовного) провадження судом можуть бути встановлені факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Стаття 317 ЦПК України встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Зокрема, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Порядок державної реєстрації смерті визначається ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010р. №2398-VI та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. №52/5.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 гл.5 розділу ІІІ вищевказаних Правил підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, щоОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сіверськодонецьк Луганської області на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні та перебуває в окупації російськими військами у зв`язку зі збройною агресією проти України. Померла була матір`ю заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

18.06.2024 року «Сєвєродонецьким міським відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції» так званої «луганської народної республіки» видано довідку про смерть ОСОБА_2 № С-01142.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 26.06.2024 року «Сєвєродонецьким міським відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції» так званої «луганської народної республіки», тобто органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, а тому вказане свідоцтво про смерть не створює правових наслідків та не може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній території України відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Факт родинного споріднення між заявником ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) та померлою матір`ю ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим 24.04.1961 Жовтневим відділом РАЦС м. Харкова, актовий запис № 239 від 24.04.1961.

Реєстрація факту смерті, має юридичне значення та необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть матері встановленого законодавством України зразка.

Суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи в певний час, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, що надасть можливість отримання заявником свідоцтва про смерть матері українського зразка.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги законні, обґрунтовані, підтверджені доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», заявник звільнена від сплати судового збору за подання заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

У зв`язку з викладеним, судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 95, 258-259, 263-265, 273, 293, 294, 315 319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сіверськодонецьк Луганської області, яке перебуває на тимчасово окупованій території України.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено 13.05.2025.

Суддя: А. К. Сітало