Головуючий у суді першої інстанції Т. М. Данілова
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

16 травня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., розглянув заяву Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду та перевірив виконання вимог статті 356 ЦПК України щодо апеляційної скарги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», поданої представником Рудницьким Юлієм Ігоровичем, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року відмовлено у задоволенні позову АТ «СЕНС БАНК».

Не погоджуючись з рішенням суду АТ «СЕНС БАНК» через свого представника Рудницького Ю. І. подало апеляційну скаргу із пропуском строку, передбаченого ст. 354 ЦПК України, який просить поновити, посилаючись на те, що у встановлений законом строк копія рішення суду від 23.05.2024 не була направлена на адресу представника позивача Рудницького Ю. І., із текстом оскаржуваного рішення суду представник ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 11.03.2025, на підтвердження чого долучив до апеляційної скарги роздруківку скірншоту сторінки пошуку судових рішень у ЄДРСР, у зв`язку із чим вважає, що строк на подання апеляційної скарги на рішення суду пропущено стороною позивача із поважних причин.

Вирішуючи заяву АТ «СЕНС БАНК» про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу(ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, справу було розглянуто судом у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. За результатами розгляду справи 25.05.2024 судом було складено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 03 червня 2024 року.

Електронний примірник рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року було доставлено АТ «СЕНС БАНК» 21.06.2024, на офіційну електронну адресу Банку - , та до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд», а також на електронну адресу представника позивача (яким була подана позовна заява до суду) Мужика Н. Т., зазначену ним в позовній заяві та інших процесуальних документах по справі.

Отже, з дня вручення АТ «СЕНС БАНК» та його представнику копії рішення суду від 23.05.2024, у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, сторона позивача мала право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду, тобто апеляційну скаргу на оскаржуване рішення суду необхідно було подати до 22 липня 2024 року.

Разом з тим, апеляційну скаргу АТ «СЕНС БАНК» подано до апеляційного суду за допомогою системи «Електронний суд» 04.04.2025, тобто з пропуском строку, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, понад сім місяців.

Заявляючи клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року, як на поважність причин пропуску строку на подання апеляційної скарги представник АТ «СЕНС БАНК» Рудницький Ю. І. посилається на те, що копія оскаржуваного рішення суду не була направлена на його електронну адресу, яку він зазначив у заяві про розгляд справи без участі представника позивача.

Однак апеляційний суд вважає, що наведене не може слугувати безумовною підставою для поновлення позивачу пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»)

Відповідно до приписів ч. 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Цивільний процесуальний закон покладає на сторони обов`язок щодо добросовісності їх дій, оскільки вона сприяє встановленню дійсних прав та обов`язків сторін у спірних правовідносинах. Лише здійснення сторонами своїх процесуальних прав для досягнення тих процесуальних цілей, які визначені законом, та сумлінне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків може забезпечити справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільної справи, у межах якого будуть встановлені дійсні права та обов`язки сторін. Добросовісність у відповідному контексті слід розуміти як використання правових важелів процесуального статусу сторони виключно для досягнення встановленої законом процесуальної мети.

Так, виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та зазначення доказів на підтвердження таких причин.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження судового рішення.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що посилання представника АТ «СЕНС БАНК» - адвоката Рудницького Ю. І. як на поважну причину неможливості подання до суду апеляційної скарги у визначений п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України строк, тобто до 22.07.2024, у зв`язку із тим, що копія оскаржуваного судового рішення не була направлена судом саме на його електронну адресу, як одного із представників АТ «СЕНС БАНК», апеляційний суд прийняти не може, оскільки стороною позивача було отримано 21.06.2024 електронний примірник рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року. При цьому матеріали справи не містятьзаяви адвоката Рудницького Ю. І. про направлення йому копії рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року.

Загалом матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що адвокат Рудницький Ю. І., як представник позивача, цікавився рухом справи протягом розумного строку. Надавши суду роздруківку скріншоту сторінки пошуку з ЄДРСР станом на 11.03.2025, адвокат Рудницький Ю. І. не зазначив, що саме йому передшкоджало здійснити у ЄДРСР пошук судового рішення у цій справі у період з дня подання заяви до суду про розгляд справи без участі представника позивача та до 11.03.2025, ураховуючи, що рішення суду від 23.05.2024 оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.06.2024.

При цьому жодного доказу з приводу об`єктивної неможливості подання до суду апеляційної скарги у визначений законом строк, апелянтом надано не було.

Поновлення пропущенного процесуального строку є правом суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenkov. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyyv. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsyav. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішенняпитання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагаєтьсявказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійсненняправосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи маютьрозраховувати на те, що ці норми будутьзастосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року подано позивачем до апеляційного суду 04.04.2025 із пропуском строку, визначеного положеннями статті 354 ЦПК України, а вказані причини пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження рішення суду, зазначені в заяві про поновлення такого строку, не можуть бути визнані судом поважними, оскільки будучи обізнаним про порядок апеляційного оскарження рішення суду стороною позивача не було подано апеляційну скаргу до суду у тридцятиденний строк з дня вручення рішення суду, а саме до 22.07.2024.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки, апеляційна скарга на рішення суду подана АТ «СЕНС БАНК» з пропуском строку на апеляційне оскарження, а підстави пропуску, вказані апелянтом в заяві про поновлення, визнані судом неповажними, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для надання строку особі, яка подала апеляційну скаргу подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року. До заяви необхідно додати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне осркаженнярішення суду, на які апелянт буде посилатися у заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, а саме суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки останньої.

За таких обставин, апеляційна скарга АТ «СЕНС БАНК» підлягає залишенню без руху, а особі, яка подала апеляційну скаргу надається строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року протягом десяти днів з дня вручення ухвали апеляційного суду.

Керуючись статтями354, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», подану представником Рудницьким Юлієм Ігоровичем, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2024 року, залишити без руху, надавши особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для подання заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення судупротягом десяти днів з дня вручення ухвали суду.

Роз`яснити, якщо заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави будуть визнані неповажними, їй буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Л. Д. Поливач