Справа № 638/7430/25
Провадження № 2-з/638/99/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Шевченківський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

секретаря Бондаренко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків згідно зі ст. 625 ЦК України,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії з відчуження об`єкта нерухомого майна або інші реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 . Свою заяву обґрунтовує тим, що звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в сумі 299 222,36 грн в якості компенсації інфляційних збитків, грошові кошти в сумі 58055,00 грн, 3% річних. Враховуючи те, що відповідач не виконав навіть основне зобов`язання, розмір вимог за позовом, який лише поданий позивачем, та позовом, який вже розглянутий, вважає, що заходи забезпечення позову сприятимуть виконанню рішення та забезпечиватимуть наявність майна відповідача, на яке може бути накладено стягнення.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, клопотання про забезпечення позову не підлягаю задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно абзацу першого ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 381/4019/18 зазначено, що: співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Так, в провадженні судді Шевченківського районного суду м.Харкова Латки І.П. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків згідно зі ст. 625 ЦК України у розмірі 357277,36 грн.

На підтвердження права власності відповідача на квартиру АДРЕСА_1 позивачем надано інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.03.2016.

Разом з тим, заяву про забезпечення позову зареєстровано судом 16.05.2025, тобто, всупереч вищевикладеним вимогам законодавства позивачем не надано доказів належності відповідачу квартири АДРЕСА_1 станом на день подання заяви про забезпечення позову, оскільки за 9 років власник квартири міг змінитися.

При цьому суд не приймає за належний доказ права власності на квартиру скриншот з листування, оскільки з наданого фото через його низьку якість встановити будь-які дані щодо власності неможливо.

Крім того, заявником не надано відомостей щодо дійсної вартості квартири на час подання заяви про забезпечення позову, а відтак суд позбавлений можливості перевірити співмірність вжиття заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи наведені норми процесуального законодавства, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову з огляду на розмір і зміст позовних вимог, та зміст такої заяви і обсяг заходів забезпечення позову на даний час задоволенню не підлягає, оскільки заявником не доведено, що квартира на праві власності належить відповідачу станом на день подання заяви про забезпечення позову, та не доведено співмірність вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків згідно зі ст. 625 ЦК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Є.В.Невеніцин