Справа № 293/428/25
Провадження № 2/293/309/2025
УХВАЛА

20 травня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи позовну заяву Оліївської сільської ради Житомирського району Жиомирської області (адреса місця знаходження: вул. Л.Ступницького 68, с.Оліївка Житомирський район Житомирська область, 12402)

до ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 )

про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Оліївська сільська рада Житомирського району Жиомирської області звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, за змістом якої просить:

визнати незаконним та скасувати рішення Зороківської сільської ради Черняхівського району від 23.01.2009, яким Зороківська сільська рада передала у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , за кадастровим номером :08:0004:0089;

витребувати земельну ділянку кадастровий №:08:0004:0089, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 у ОСОБА_1 на користь Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху за таких підстав.

Позовна заява повинна відповідати загальним вимогам щодо її форми та змісту, передбаченим ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Натомість позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам.

У п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Так, зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, які позивач уважає немайновими та здійснює відповідно сплату судового збору за вимоги немайнового характеру у встановленому законом розмірі.

Натомість вимога про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, у цьому спорі має майновий характер, оскільки є вимогою про захист права, об`єктом якого є земельна ділянка, тобто благо, що підлягає грошовій оцінці, тому судовий збір повинен визначатися з урахуванням вартості спірної земельної ділянки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зазначено, що "майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці".

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).

Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (пункт 2 частини першої статті 176 ЦПК України).

Аналіз поданої позовної заяви та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову на день подання позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

Суд зазначає, що зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Отже, позивачу слід зазначити ціну позову на день подання позовної заяви та сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру відповідно до дійсної вартості спірного майна та на виконання вимог ч.5 ст. 177 ЦПК України надати суду грошову оцінку майна на момент звернення до суду.

Як визначено п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Суд зазначає, що передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

При обранні позивачем способу захисту потрібно враховувати і його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Тож, спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав і обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання.

Визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача.

Відповідачем є та процесуальна особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Зважаючи на зміст позовних вимог та підстав їх обґрунтування, позивач взагалі не зазначає в чому саме полягає порушення його прав, характеру правопорушення та забезпечення поновлення порушеного права.

Як слідує із змісту позову характер такого порушення зводиться до порушення прав ОСОБА_3 стосовно спірної земельної ділянки за заявленими вимогами позивача, яку позивач зазначає у позові третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Суд наголошує, що метою участі третіх осіб у цивільній справі є захист ними своїх прав, свобод чи інтересів, відмінних і незалежних від прав, свобод чи інтересів сторін.

Правовим становищем третіх осіб наділяються особи, які мають особистий юридичний інтерес до результатів розгляду цивільної справи, але цей інтерес, не рівноцінний інтересам сторін (позивача і відповідача). Інтерес третіх осіб проявляється в тому, що рішення суду безпосередньо вплине на їх суб`єктивні права чи охоронювані законом інтереси, чи навіть, встановивши між сторонами відповідні правовідносини, порушить права, свободи чи інтереси таких осіб.

За приписами ч.ч.4,5 ст.53 ЦПК України визначено, що у заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Таких вимог позивачем не дотримано.

За п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України у позові зазначається і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, обираючи такий спосіб захисту як скасування рішення Зороківської сількохї ради від 23.01.2009 про передачу у власність гр. ОСОБА_2 земельної ділянки, позивач всупереч вимогам п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, не зазначає обставин, якими обґрунтовує такі вимоги та жодним чином не наводить правових обґрунтувань щодо таких вимог.

Окрім того, вказуючи, що відповідач повторно скористався правом на отримання у власність земельної ділянки для будівництва житлового будинку у с. Тетерівка, доказів цього не надає, як і доказів, що вказують у зв`язку з цим на незаконність, прийнятого рішення органом місцевого самоврядування про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, що за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Водночас, суд зазначає, що додані до позову копії документів є неналежної якості, що позбавляє суд у повному обсязі дослідити їх зміст.

Пунктом 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Однак, у позовній заяві не зазначено щодо наявності у позивачів або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Позивач лише здійснює посилання на те, що в позивача в оригіали перебувають всі докази за виключенням тих, які стосуються відповідача та трьої особи, без відповідно розмежування таких.

У порушення п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст.175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Оліївської сільської ради Житомирського району Жиомирської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк в 7 (сім) днів з дня отримання ним цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою сторінки: https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/

Ухвала суду набирає законноїсили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 20.05.2025

Суддя Людмила ЛОСЬ