Справа № 308/3049/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Чепка В. В.,

за участі секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 25 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми), за актовим записом № 142, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.08.2021 року.

Позивач зазначає, що від шлюбу подружжя має дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Вказує, що з 07.02.2025 позивач з відповідачем проживають окремо. За переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини нема. Протягом останніх років відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, вдається до психологічного та фізичного насильства в присутності дитини, створює токсичну атмосферу в сім`ї. Відповідач виявляє неповагу до позивача, вчиняє сварки. Через це їхня сім`я припинила своє існування, шлюб розпався та має лише формальний характер.

Позивач зазначає, що примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дитини.

На підставі викладеного просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 10.04.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та за участю сторін.

У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 25 серпня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , уклали шлюб, який був зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що складено відповідний актовий запис №142, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 25 серпня 2021 року.

Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 .

Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 .

У позивача та відповідача народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 25 серпня 2021 року).

Подружнє життя між сторонами не склалося. Згідно з позовною заявою сімейні відносини між подружжям припинені, сторони проживають окремо, мають різні погляди на життя, втратили всі фізичні та духовні зв`язки. Подальше їхнє спільне життя як подружжя неможливе.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

На даний час сторони по справі не підтримують шлюбне життя, проживають окремо, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Суд констатує, що відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Враховуючи наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

Крім цього, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Виходячи із позовних вимог, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 слід залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Згідно з ч. 3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви про розірвання шлюбу у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 56, 110, 112,160 Сімейного кодексу України та ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 200, 223, 258, 265, 280-281, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 25.08.2021 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що зроблено відповідний актовий запис за № 142 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 13.05.2025.

Суддя В. В. Чепка