Справа № 522/567/25
Провадження № 2/522/3378/25
Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Ярема Х.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу
про відшкодування шкоди.
10.01.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 .
Позивач просить суд:
- стягнути з відповідача 25 778,77 грн. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди, спричиненої ДТП, 4 000 грн. витрат на проведення оцінки завданої шкоди.
03.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
Відповідач про розгляд справи вважається повідомленим належним чином на підставі п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
Позовні вимоги пояснює тим, що 28.10.2024 з вини водія ОСОБА_2 , відповідальність якого не була застрахована, сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача Chevrolet Nubira, НОМЕР_1 отримав пошкодження. Вартість матеріальних збитків складає 25 778,77 грн., на з`ясування розміру яких вона сплатила 4 000 грн., які відповідач теж їй не виплатив. Крім того, позивач у зв`язку з ДТП пережила моральні страждання, які вона оцінює в 15 000 грн.
Судом встановлено такі обставини справи.
ОСОБА_1 є власником автомобіля Chevrolet Nubira д/н НОМЕР_1 ( свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ).
Висновки суду.
Предметом позову є стягнення шкоди, завданої винуватцем ДТП, а саме вартості збитків, спричинених автомобілю та моральної шкоди.
Щодо матеріальної шкоди.
Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
В деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Згідно з ч. 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно з п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Оскільки матеріальна шкода завдана позивачу внаслідок винних дій ОСОБА_2 , він повинен відшкодовувати позивачу, як власнику пошкодженого майна, шкоду, яка визначена експертним висновком та відшкодовує витрати, пов`язані з експертною оцінкою. Доказів, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована на момент ДТП, суду немає.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача відшкодування шкоди у розмірі 25 778,77 грн. та 4 000 грн., разом 29 778,77 грн., підлягають задоволенню.
Щодо відшкодування моральної шкоди.
Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно зі ст. 23 ЦК України вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.
Обґрунтовуючи вимоги в частині заподіяння моральної шкоди, позивач посилалась на те що, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, в неї змінився усталений спосіб і ритм життя, вона була змушена витрачати час на проведення оцінки збитків. Ремонт автомобіля та юридичні консультації.
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Тягар доказування в сфері компенсації моральної шкоди покладається у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, на позивача, який повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок та на відповідача, який доводить відсутність протиправності та вини.
Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування.
Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.
ОСОБА_1 лише посилається на те, що внаслідок ДТП їй було спричинено моральної шкоди. При цьому будь яких доказів, які б свідчили про перенесення нею моральних страждань у зв`язку з фізичним болем та стражданнями, яких вона зазнала, у зв`язку з ушкодженням здоров`я; душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; душевних страждань, яких вона зазнала, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниження її честі та гідності, суду не надано.
Позивач не довів моральної шкоди, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Зрозуміло, що ДТП викликає переживання і незручності, проте ці страждання не досягли аж такого рівня моральних страждань. Крім того, усі учасники дорожнього руху повинні розуміти, що може виникнути небезпечна ситуація на дорозі і бути морально готовим до того. а не все назвати моральною шкодою.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду 29 778,77 гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 805,35 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя Ярема Х.С.