Справа № 953/8629/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Демченко С.В.,

секретар судового засідання Кошова О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Лисиченко Світлани Миколаївни по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно авто дім» про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, стягнення пені та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно авто дім» про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, стягнення пені та зобов`язання вчинити певні дії.

12 травня 2025 року позивач через канцелярію суду подав заяву про відвід судді Лисиченко С.М. від розгляду вищевказаної цивільної справи.

В обґрунтування вказаної заяви посилалася на те, що суд, який розглядає справу за його позовом до ТОВ «Техно авто дім» про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, стягнення пені та зобов`язання вчинити певні дії, постійно ігнорує обов`язок застосувати положення Закону України «Про захист прав споживачів», які стосуються державних гарантій захисту прав споживачів. Суд під час розгляду вказаної справи не забезпечує захист його прав, а фактично поклав обов`язок доведення складних технічних фактів на нього, як на споживача, залишаючи поза увагою поведінку суб`єкта господарювання, яка має всі ознаки агресивної та нечесної підприємницької практики. Суд ігнорує положення ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», що передбачає обов`язок виконавця сплатити пеню у розмірі 3 % річних вартості послуг за кожен день прострочення навіть за відсутності прямої вимоги про її сплату в договорі. Також не були застосовані положення ч. 9, 10 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», які встановлюють обов`язок виконавця відшкодувати шкоду, завдану пошкодженням речі, переданої на ремонт, незалежно від вини. Відповідач не виконав покладені на нього обов`язки, а суд не вжив жодних дій для забезпечення компенсації шкоди, незважаючи на прямі вказівки закону. Зауважив на тому, що суд застосовує лише загальні норми цивільного права, залишаючи поза увагою норми Закону України «Про захист прав споживачів», які є пріоритетними у застосуванні до правовідносин, які виникли між сторонами. На переконання позивача, суддя під час розгляду справи за його позовом не забезпечила базових гарантій, передбачених для даної категорії справ, що викликає сумніви в об`єктивному, всебічному та неупередженому розгляді справи суддею Лисиченко С.М.

Положеннями ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Київського районного суд м. Харкова від 13 травня 2025 року передано заяву про відвід судді для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2025 року заява ОСОБА_1 про відвід судді Лисиченко С.М. передана на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Демченко С.В.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Враховуючи, що судове засідання проводилося без повідомлення та участі учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши доводи викладені в заяві про відвід судді, дійшов такого висновку.

Положеннями ст. 36 ЦПК України визначено перелік підстав за наявності яких, суддя не може розглядати справи і підлягає відводу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї чи близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Положеннями ч. 3 ст. 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року зазначив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи Європейський суд у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При цьому суд зауважує, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Так, підставою для відводу судді заявник зазначає те, що суддя Лисиченко С.М. під час розгляду справи не застосувала імперативні норми спеціального законодавства, не забезпечила справедливий та неупереджений розгляд справи з урахуванням всіх обставин, не вжила заходів щодо вивчення ознак злочинної схеми та агресивної підприємницької практики.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені заявником підстави для відводу головуючого судді за своїм змістом є незгодою заявника з процесуальними діями головуючого судді під час розгляду справи, а доводи заявника щодо сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Лисиченко С.М. мають виключно суб`єктивний характер, оскільки з них не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді.

Заява про відвід не містить посилання безпосередньо на дії судді, які свідчать про її можливу суб`єктивну упередженість або безсторонність на стадії розгляду позовної заяви по суті, враховуючи, що рішення по справі не ухвалено.

Всі доводи про упередженість судді є безпідставними, оскільки вони зводяться до особистого сприйняття заявником дій та процесуальних рішень судді, з яких не вбачається особистої заінтересованості або наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді під час розгляду справи.

Оцінивши наведені заявником підстави для відводу головуючого у справі судді Лисиченко С.М., суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді за відсутності доказів, які б підтверджували наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, інших підстав для відводу судді, передбачених статтями 36 та 37 Цивільного процесуального кодексу України, суд не встановив.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 247 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Лисиченко Світлани Миколаївни по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно авто дім» про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, стягнення пені та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя С.В. Демченко