Справа № 536/1720/24
Провадження № 2/536/108/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Черненко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Встановив:

До Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 447524-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Договору ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 15000 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». 14.02.2022 була укладена Додаткова угода №1 до вищевказаного договору, відповідно до якої ТОВ «Бізнес Позика» надала додатково ОСОБА_1 7000 грн. Відповідач належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 09.06.2024 утворилася заборгованість в розмірі 52926,71 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 22000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах 29335,46 грн., суми прострочених платежів за комісією 1591,25 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 серпня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 січня 2025 року клопотання представника відповідача було задоволено та визнано обов`язковою явку в судове засідання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика».

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 березня 2025 року було витребувано з Акціонерного товариства «ОТП Банк» рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 ; письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки за 04 лютого 2022 року та ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. В судове засідання 15.05.2025 не з`явився, просив провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Охмак В.І. у судовому засіданні позовні вимоги визнав, прохав розстрочити заборгованість на один рік у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю 1 групи. В судове засідання 15.05.2025 відповідач та його представник не з`явилися, представник відповідача надав клопотання про розгляд справи за його та відповідача відсутності.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.ч. 3-6, ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Судом встановлено, що 04 лютого 2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало пропозицію (оферта) ОСОБА_1 укласти Договір № 447524-КС-001 про надання кредиту (а.с. 25-28).

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 акцептував пропозицію ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про укладення Договору про надання споживчого кредиту шляхом підписання Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір № 447524-КС-001 про надання кредиту (а.с. 29-32).

04 лютого 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 447524-КС-001 про надання кредиту (а.с. 21-28) шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора G-3361, наданого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на фінансовий номер позичальника, що вбачається з візуальної форми послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення вищевказаного електронного договору (а.с. 38-39).

Таким чином, Кредитний договір № 447524-КС-001 від 04 лютого 2022 року був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 15000 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку і на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів.

Тип кредиту: кредит. Строк кредиту: 24 тижні. Процентна ставка в день: 0,86586679 фіксована. Комісія за надання кредиту: 2250 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 15000 грн. Термін дії договору: до 22.07.2022 року. Орієнтовна вартість кредиту: 33000 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3599,19%.

14 лютого 2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало пропозицію (оферта) ОСОБА_1 укласти Додаткову угоду №1 до Договору № 447524-КС-001 про надання кредиту від 04 лютого 2022 року (а.с. 36).

14 лютого 2022 року ОСОБА_1 акцептував пропозицію ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про укладення Додаткової угоди №1 до Договору № 447524-КС-001 про надання кредиту від 04 лютого 2022 року шляхом підписання Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти вищезгадану Додаткову угоду (а.с. 37).

14 лютого 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода №1 до Договору № 447524-КС-001 про надання кредиту від 04 лютого 2022 року (а.с. 35) шляхом її підписання відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора G-4401, наданого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на фінансовий номер позичальника, що вбачається з візуальної форми послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення вищевказаного електронного договору (а.с. 40).

Відповідно до п.1 Додаткової угоди №1 сума неповернутого позичальником кредиту становить 15000 грн., сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 1428,68 грн., сума нарахованої та несплаченої комісії 2250 грн.

Кредит збільшується на 7000 грн. та кредитодавець на умовах викладених в Договорі збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути її. Після збільшення суми кредиту загальна сума 22000 грн. Орієнтовна реальна річна ставка 6072,43%, орієнтовна загальна вартість кредиту 47527,71 грн. Комісія за зміну умов 1050 грн.(п.2).

Додаткова угода є невід`ємною частиною договору. Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії договору (п.8-9).

Підписуючи Договір та Додаткову угоду електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, ОСОБА_1 погодився на означені умови та погодився з розрахованим розміром загальної вартості наданого кредиту.

Отже, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, графік погашення платежів, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків.

Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Вищевикладене узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц.

З інформації наданої Акціонерним товариством «ОТП Банк» № 68-3-1-23-23/3509-БТ від 28.03.2025 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 була емітована банківська платіжна картка (а.с.194).

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 22000 грн., що підтверджується копіями квитанції платіжної системи про перерахування 04.02.2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» коштів ОСОБА_1 на його платіжну картку відповідно до кредитного договору № 447524-КС-001 від 04.02.2022 року та Додаткової угоди №1 від 14.02.2022 року на суму 15000 грн. та 7000 грн. (а.с. 42-43) та випискою про рух коштів по картці ОСОБА_1 , наданою АТ «ОТП Банк», з якої вбачається, що 04 лютого 2022 року та 14 лютого 2022 року було проведено операції з безготівкового зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 в розмірі 15000 грн. та 7000 грн.(а.с.195-197).

Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором №447524-КС-001 від 04.02.2022 року належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 447524-КС-001 від 04.02.2022 (а.с. 11-17) та довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за договором № 447524-КС-001 про надання кредиту від 04.02.2022 (а.с. 18) вбачається, що заборгованість за кредитним договором складає 52926,71 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 22000 грн., заборгованість по відсотках 29335,46 грн. та заборгованість по комісії 1591,25 грн., заборгованість по штрафам 0 грн.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту № 447524-КС-001 від 04.02.2022 у розмірі 52926,71 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення судового збору у сумі 2422,40 грн. суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Аналогічні висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 703/686/15-ц (провадження № 6-152цс17).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є особою з інвалідністю I групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 та копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с. 94-95).

З врахуванням викладеного, судові витрати сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 згідно із п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, відповідно до вищенаведених правил та положень ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, позивачу належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати за розгляд справи в розмірі 2422,40 грн.

Одночасно, суд вважає за можливе вирішити питання про розстрочення виконання рішення з таких підстав.

До провадження суду надійшла заява представника відповідача про розстрочення суми боргу на один рік рівними частинами, оскільки відповідач є особою з інвалідністю I групи, його пенсія складає 6641,42 грн., на підтвердження чого надано довідку про доходи № 2992 2499 3694 2822 (а.с.209-210).

Представником позивача ТОВ «Бізнес Позика» подано заперечення на заяву про розстрочення виконання судового рішення, у якій зазначив, що стороною відповідача не обґрунтовані обставини, що істотно ускладнюють виконання ним рішення суду або роблять його неможливим, а тому у задоволенні заяви про розстрочення слід відмовити (а.с.211-216).

Відповідно до ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується, серед інших відомостей, про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 129 - 1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 33 Закон України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно з ч.ч. 1, 3-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Враховуючи статус відповідача як особи з інвалідністю I групи, незадовільний майновий стан, через що він не має можливості сплатити заборгованість єдиним платежем, але не намагається уникнути виконання рішення суду, суд вважає за можливе розстрочити відповідачу виконання рішення строком на 12 місяців зі сплатою кожного місяця по 4410,56 грн.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 207, 512, 526, 530, 549, 551, 625, 629, 633, 634, 639, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», суд,-

Ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, оф.411, заборгованість за договором про надання кредиту № 447524-КС-001 від 04.02.2022 в розмірі 52926 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот двадцять шість) грн. 71 коп.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

На підставі ч. 1 ст. 267 ЦПК України розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , виконання рішення про стягнення коштів у розмірі 52926,71 грн. строком на 12 місяців, встановивши щомісячну сплату рівними частинами у сумі 4410 (чотири тисячі чотириста десять) грн. 56 коп., починаючи з часу набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 19.05.2025.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, оф.411.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

СуддяА. С. Река