Провадження № 2/679/331/2025
Справа № 679/268/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

12 травня 2025 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Стасюка Р.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 09.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75499119 за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15000,00 грн, строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора - електронного підпису Q0UХ2ojrul, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу.

Того ж дня позикодавець виконав умови договору позики, зокрема, за посередництвом платіжної установи, передав у власність відповідачу грошові кошти у розмірі 15000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 .

У порушення умов договору позики відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав.

19.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 1911, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги у тому числі за договором позики № 75499119 від 09.06.2021 укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1

03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у тому числі за договором позики № 75499119 від 09.06.2021 укладеним між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 50820,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 15000,00 грн, заборгованість за відсотками 35820,00 гривень.

Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним договором позики у загальному розмірі 50820,00 грн, а також понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 05.03.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

24.03.2025 на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку про рух коштів по рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_1 у період з 09.06.2021 по 12.06.2021.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у той час як представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив у позовній заяві, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що 09.06.2021 між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики, у відповідності до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти у сумі 15000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, строком на 30 днів до 09.07.2021, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) за користування позикою у розмірі 1,99 % у день, знижена процентна ставка 0,40 % у день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70 % у день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 294,45 %. Договором визначена орієнтовна загальна вартість позики 16791,00 грн.

Відповідно до п. 5.2 договору позики, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним з допомогою одноразового персонального ідентифікатора Q0UХ2ojrul, час відправлення ідентифікатора позичальнику.

Згідно з п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Водночас у п. 6.9 вказаних Правил міститься умова, згідно якої позичальник надає свою згоду, що у період з першого дня понадстрокового користування позикою (її частиною) і до дати повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики, на суму позики (її частину) нараховуються проценти у розмірі, встановленому договором позики. Сума нарахованих процентів за понадстрокове користування позикою не може перевищувати розміру суми, визначеної Законом України «Про споживче кредитування».

Того ж дня позикодавець виконав умови договору позики, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти у розмірі 15000,00 грн шляхом їх перерахування на зазначений відповідачем банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи, що підтверджується електронною платіжною інструкцією №сс648891-а057-4953-8b14-7de2b65c6796 від 09.06.2021, яка своєю чергою є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі.

Згідно з довідкою КД-000008337/ТНПП від 07.02.2025 ТОВ «ФК Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією ТОВ «ФК Фінекспрес» то ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 09.06.2021, сума 15000,00 грн за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , номер платежу №сс648891-а057-4953-8b14-7de2b65c6796.

Окрім того, факт перерахування грошових коштів за договором позики підтверджується інформацією наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів. Відповідно до наданої інформації на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано карту № НОМЕР_2 на яку, відповідно до виписку по картковому рахунку, 09.06.2021 було зараховано переказ у сумі 15000,00 грн.

19.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №1911, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право грошової вимоги у тому числі за договором позики № 75499119 від 09.06.2021. Як вбачається з Реєстру прав вимог № 3 від 19.11.2021 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму 50820,00 грн, вказано, що кількість днів прострочення виконання договірних зобов`язань 133.

03.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №030423-ФК згідно якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги у тому числі за договором позики № 75499119 від 09.06.2021.

Актом прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року, підтверджується, що позивач прийняв від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Реєстр заборгованостей від 03.04.2023 року.

Як вбачається з Реєстру заборгованості від 03.04.2023 до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму 50820,00 грн, з яких: 15000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 35820,00 грн заборгованість за відсотками.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики, заборгованість відповідача перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» станом на 24.02.2025 складає 50820,00 грн з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 15000,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками 35820,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205 ,207 ЦК України).

У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, передбачено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору позики між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним договором позики за договором відступлення прав вимоги.

З огляду на вищезазначене, оскільки відповідач своїх зобов`язань за договором позики не виконав, позику в сумі 15000,00 грн та проценти, передбачені договором не повернув, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 50820,00 грн, з яких: 15000,00 грн - основний борг та 35820,00 гр. - заборгованість за відсотками, підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України)..

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи 01.11.2024 року між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір № 01-11/24 від 01.11.2024 про надання правничої допомоги, п. 4.1 якого передбачено, розмір винагороди адвоката.

Матеріали справи містять витяг з акту №5-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором № 01-11/24 від 01.11.2024 детальний опис наданих послуг з вивчення документів та підготовки позовної заяви до боржника ОСОБА_1 , загальний розмір вартості послуг за договором, у точу числі вартість наданих послуг щодо боржника ОСОБА_1 яка складає 3500 гривень.

Фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу підтверджується платіжною інструкцією від 18.12.2024 за № 579930931.1.

Відповідач клопотання щодо неспівмірності та розумності судових витрат понесених позивачем до суду не подав.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено 2422,40 гривень судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 19.02.2025 за № 579932774.1.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору та 3500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики № 75499119 від 09.06.2021 у розмірі 50820,00 гривень, судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 гривень, усього 56742 (п`ятдесят шість тисяч сімсот сорок дві) гривні 24 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте Нетішинським міським судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду складено 12 травня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , юридична адреса: вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, м. Ірпінь.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.М. Стасюк