Справа № 331/7169/24
Провадження № 2/331/751/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.,

за участю секретаря - Солов`ян О.С.,

розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрівського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ГУ ПФУ в Запорізькій області звернулася до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управління та отримує пільгову пенсію за віком починаючи з 20.05.2022 р., згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п. 13 ст. 114). ОСОБА_1 звернувся за призначенням пенсії зі зменшенням пенсійного віку та надав довідку № 244 від 03.05.2022, видану ПАТ «Запоріжсталь» за період з 01.05.1997 р. по 02.05.2022 р. про підтвердження пільгового характеру роботи, внаслідок чого йому було призначено пенсію зі зменшенням пенсійного віку з 20.05.2022 (дата звернення). Актом перевірки № 0800-1002-1/3956 від 11.08.2022 р. встановлено, що раніше видана довідка № 244 від 03.05.2022 р. дійсно видана на підставі первинних документів ПАТ «Запоріжсталь» та підтверджує особливий характер виконаних робіт на підприємстві. Згідно службової записки № 10734/03-16 від 15.12.2023 р. відділом контролю за правильністю призначення пенсії було встановлено, що при призначенні пенсії на пільгових умовах невірно враховано коефіцієнт стажу. Після чого пенсійну справу було приведено у відповідність та зроблено перерахунок пенсії з 20.05.2022 р. з встановленням коефіцієнту стажу без урахування кратності. Таким чином, після приведення пенсійної справи у відповідність та проведення перерахунку з 20.05.2022 по 31.12.2023 утворилась переплата пенсії, яка склала 162 644,22 грн. На сьогоднішній день, зайво виплачені кошти до ГУ ПФУ в Запорізькій області не надходили, заяву про добровільне повернення ОСОБА_1 не писав. Таким чином, безпідставно набута відповідачем пенсія, фактично, є завданням шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі ПФУ. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ГУ ПФУ в Запорізькій області переплату пенсії у розмірі 162 644,22 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 06.12.2024 року відкрито загальне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання.

24.02.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ОСОБА_1 з 20.05.2022 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком. При призначенні пенсії відповідач надав довідку № 244 від 03.05.2022, видану ПАТ «Запоріжсталь» за період з 01.05.1997 по 02.05.2022 про підтвердження пільгового характеру роботи. Актом перевірки № 0800-1002-1/3956 від 11.08.2022 встановлено, що раніше видана довідка № 244 від 03.05.2022 р. дійсно видана на підставі первинних документів ПАт «Запоріжсталь» та підтверджує особливий характер виконаних робіт на підприємстві. Фактично позивач визнав надані відповідачем документи для призначення пенсії належними та такими, що підлягають врахуванню. ОСОБА_1 не мав жодного відношення до обчислення розміру його пенсії, а тим паче не надавав жодних документів, які були б підробленими або мали на меті приховати дійсний стаж роботи відповідача та професії на яких він працював. Позивач не заперечує той факт, що ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснило перевірку правильності нарахування пенсії та встановило, що через дії службових осіб ОСОБА_1 було помилково розраховано розмір пенсії. Разом з тим, позивач вважає, що через некомпетентність та недбалість службових осіб ГУ ПФУ в Запорізькій області, надмірно виплачену суму пенсії слід стягнути з відповідача, який жодних протиправних дій не вчиняв, та поведінка якого є цілком добросовісною. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав недостовірні дані під час нарахування та виплати йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 10.03.2025 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити з підстав, які викладені у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області з 20.05.2022 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року (Роботи відкриті гірничі/металургія, професії за пост.№202 (25)).

Відповідно до Акту № 0800-1102-1/4353 перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії від 06.09.2024 р., головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи № 1 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Бєлкою М.А. проведено перевірку довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.05.2024 № 412, виданої ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» ОСОБА_1 за період роботи з 03.05.2022 по 30.04.2024 в ПАТ «Запоріжсталь». Підстава для проведення перевірки: службова записка від 07.08.2024 № 9305/02-16 (картка від 03.09.2024 № 586457). За результатами перевірки довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.05.2024 № 412 розбіжностей з даними первинних документів не встановлено.

В позовній заяві позивач посилається на те, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було невірно розраховано коефіцієнт стажу (з урахуванням кратності), оскільки відповідно відомостей по спеціальному стажу професія машиніст крану металургійного виробництва атестована за Списком № 2, що призвело до завищення розміру пенсії.

Приведення пенсійної справи ОСОБА_1 у відповідність до норм чинного законодавства призвело до зменшення коефіцієнту страхового стажу з 0,59250 до 0,34333 та відповідно до чого було зменшено розмір пенсії, що в свою чергу призвело до переплати пенсії за період 20.05.2022 року по 31.12.2023 року в сумі 162 644,22 грн., що підтверджується протоколом про індивідуальний перерахунок.

Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові, стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року.

Відповідно до пункту 4 вказаної постанови зі змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України № 25-3 від 25.11.2014 року, у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Згідно із пунктом 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Частиною 1 статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: має місце набуття або збереження майна; вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України).

В той же час, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Виходячи із аналізу ст.1215 ЦК України обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Враховуючи вищевикладене, оскільки під час призначення пенсії відповідачу з боку позивача допущено рахункову помилку, при цьому судом не встановлено недобросовісності набувача пенсії, тобто передплата пенсії виникла внаслідок дій працівників управління Пенсійного фонду, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : В.М. Світлицька