УХВАЛА

14 травня 2025 року

м. Київ

справа № 215/3722/21

провадження № 61-6035вд25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сакари Наталії Юріївни у справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2025 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 31 липня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 09 квітня 2025 року у справі № 215/3722/21.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 12 травня 2025 року призначено суддю-доповідача Білоконь О. В., судді, які входять до складу колегії: Осіян О. М., Сакара Н. Ю.

До касаційної скарги додано заяву про відвід суддів Верховного Суду, зокрема судді Сакари Н. Ю., на підставі пунктів 3, 5 частини першої статті 36, статті 37 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду, у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

від 13 травня 2025 рокузаявуОСОБА_1 про відвід судді

Сакари Н. Ю., визнано необґрунтованою та передано для вирішення іншому судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 13 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвідпередано для вирішення судді Шиповичу В. В.

Відповідно до частин другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (частина восьма статті 40 ЦПК України).

Необхідності вирішувати питання про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи не встановлено.

Заява ОСОБА_1 про відвід суддіСакари Н. Ю. обґрунтована тим, що, на думку заявника, суддя «…має неналежну професійну спрямованість, зацікавленість у кінцевому рішенні і правопорушення, встановлене рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 215/3407/19 не вважає деліктом правопорушення, яке не підлягає доведенню і за яке настає цивільна відповідальність».

Підстави для відводу судді передбачені, зокрема частиною першою

статті 36 ЦПК України, згідно із якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина третя статті 36 ЦПК України).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Крім того, статтею 37 ЦПК України передбачені випадки недопустимості повторної участі судді в розгляду справи, зокрема суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

ЄСПЛ в своїй практиці також звертав увагу, що той факт, що суддя не відмовився від розгляду цивільного позову в апеляційному порядку після його попередньої участі в іншому пов`язаному цивільному провадженні, не є необхідним доказом упередженості судді (див. рішення у справі Golubovic v. Croatia, § 52).

На час вирішення заявиСтояновського В. В.про відвід відсутні підстави вважати, що суддя Верховного Суду Сакара Н. Ю. виявляє особисту упередженість та/або має пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи № 215/3722/21.

Оцінивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного СудуСакари Н. Ю., вважаю, що передбачені процесуальним законом підстави

для задоволення заяви відсутні, оскільки доводи заявника не свідчать

про існування обставин, які б виключали участь судді Верховного Суду

Сакари Н. Ю. у розгляді в касаційному порядку цивільної справи № 215/3722/21, зокрема таких обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді справи є порушенням права на справедливий суд.

Отже, оскільки під час розгляду заяви ОСОБА_1 передбачені законом підстави для відводу судді Сакари Н. Ю. не встановлені, у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Водночас суд не вирішує заяву ОСОБА_1 в частині відводу суддям Верховного Суду Коротенко Є. В., Гудими Д. А., Грушицького А. І., Петрова Є. В., Литвиненко І. В., Коломієць Г. В., Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., Фаловської І. М., Мартєва С. Ю., Сердюка В. В., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І., оскільки вказані судді в результаті автоматизованого розподілу не були визначені для розгляду справи № 215/3722/21.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд, у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сакари Наталії Юріївни у справі № 215/3722/21відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович