Справа № 357/2298/25
Провадження № 2/357/2363/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

13 травня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Любченко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 13.06.2024 -100000077 від 13.06.2024 у розмірі 31 000 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 13.06.2024 року було укладено кредитний договір (оферти) № 13.06.2024 -100000077 та відповідно до вказаного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 10 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 13.06.2024, строком на 140 днів, дата повернення (виплати) кредиту 30.10.2024. Процентна ставка фіксована, незмінна в розмірі 1 % за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за цим Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 30.10.2024 р., утворилась заборгованість у розмірі 31 000 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 грн., по процентам в розмірі 14 000 грн., комісія 2000 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання 5000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 31 000 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 гривень.

Ухвалою від 24.02.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.45).

Сторони про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не заявлено жодних клопотань.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 13.06.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір (оферти) № 13.06.2024 -100000077 (а.с. 14-28).

Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 13 червня 2024 року, строком на 140 дні.

Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку кредитування. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Відповідно до п. 3.2 договору кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або використання обов`язків найманого працівника.

ОСОБА_1 07.06.2024 року, електронним цифровим підписом підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтвердив укладення кредитного договору та отримав на свій рахунок кошти у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 13.06.2024 -100000077 від 13.06.2024, заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору складає : 10000 грн. - основний борг, проценти - 14000 грн., комісія - 2000,00 грн., неустойка 5000 грн., разом 31 000 грн. (а.с.13)

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позичальник порушив свої зобов`язання щодо вчасного повернення кредитних коштів, а тому підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 000 гривень, комісія 2000 та відсотки в розмірі 10227,39 грн.

Зі змісту позовних вимог слідує, що позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в частині нарахованих процентів в розмірі 14000 грн. та неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання окремого зобов`язання у розмірі 5000,00 грн.

Однак, дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки, у порушення вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, позивачем не обґрунтований період нарахування процентів в сумі 14000 грн., не обгрунтовано нарахування неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, не надано обґрунтованого розрахунку цих сум.

Матеріали справи містять Довідку -розрахунок про стан заборгованості, яку склав позивач (а.с.13).

Однак, жодного належного розрахунку (з визначенням періоду) цієї заборгованості не надано. Відсутнє обгрунтування нарахування неустойки в період воєнного стану в сумі 5 000 грн.

При цьому, слід зазначити, що згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Виходячи із принципу змагальності сторін, звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості, обов`язком позивача є доведення належними та допустимими доказами умов кредитування та наявності заборгованості. Але позивач не надав обґрунтованого розрахунку заборгованості відсотків за вказаним кредитним договором, із відображенням всіх складових боргу та періоду цього боргу, а тому вимога про стягнення боргу за нарахованими і несплаченими відсотками у вказаному розмірі, штрафними санкціями не підлягає до задоволення за недоведеністю.

Суд має право прийняти посилання та твердження сторони лише у випадку їх належного доведення в ході розгляду справи, за виключенням випадків, коли такі обставини не потребують окремого доведення. При цьому, сам лише факт відсутності заперечень іншої сторони проти таких посилань та тверджень не може вважатися їх визнанням.

В даному випадку, з урахуванням обставин цієї справи та факту порушення відповідачем строків повернення кредиту, суд вважає за можливе стягнути з відповідача лише суму, що передбачена умовами кредитного договору та відображена в графіку платежів, а саме : борг по тілу кредиту 10 000 грн., комісію 2000 грн. та відсотки 10227,39 грн. Всього борг : 22 227,39 грн. При цьому, слід зазначити, що пунктом 12 Кредитного договору 13.06.2024-100000077, передбачена орієнтовна загальна вартість кредиту, яка також, складає суму 22 227, 39 грн.

Частиною 8 ст.18 Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Договором № 13.06.2024-100000077 від 13.06.2024 передбачені відсотки, які обраховуються за фіксованою і незмінною процентною ставкою, 140 днів, та становлять суму 10227,39 грн., що відображено в графіку платежів, а тому сума відсотків 14000 грн. є необгрунтованою і недоведеною.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц), яка в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № СЦ00004902 від 19.02.2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Оскільки позов задоволено на 71,70 %, то судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 1736,86 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» () заборгованість за кредитним договором № 13.06.2024-100000077 від 13.06.2024 у розмірі 22227.39 грн. ( двадцять дві тисячі двісті двадцять сім гривень, 39 копійок ), та судові витрати у сумі 1 736 грн 86 коп., всього 23 964 грн 25 коп. (двадцять три тисячі дев`ятсот шістдесят чотири гривні, 25 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» /адреса місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133- А, м. Київ, 01032 /

Відповідач: ОСОБА_1 / РНОКПП: НОМЕР_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 /.

Повний текст рішення суду виготовлений і підписаний 13.05.2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола