справа № 179/506/25
провадження № 4-с/179/7/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,

за участю: секретаря Кривошлик І.Ю.,

представника Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Федорової Я.М.

старшого державного виконавця Бревко Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність посадових осіб Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заінтересовані особи: стягувач - ОСОБА_2 , старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Бревко Наталія Юріївна, начальник Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пенязев Олександр Вікторович,

ВСТАНОВИВ:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

В обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 73325096, з примусового виконання судового наказу №179/1743/23, виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області №2/179/418/24 від 10.07.2024, яке набрало законної сили 10.08.2024, ухвалено: змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2023, на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відкликати з виконання судовий наказ Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області № 179/1743/23.

05.09.2024 ВП № 73325096 завершене на підставі п.10 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VIII).

Постановою начальника Центрального ВДВС у місті Запоріжжі, Олександра Пенязева, «Про результати перевірки законності виконавчого провадження» ВП № 73325096 від 07.01.2025 скасована постанова про закінчення виконавчого провадження № 73324509 від 05.09.2024. Постановлено зобов`язати державного виконавця відновити ВП № 73324509.

За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження №73324509 перебуває на виконанні у Старокостянтинівському ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального МРУМЮ (м. Київ), боржником за ВП № 73324509 є ОСОБА_5 .

Скаржник зазначає, що керівник Центрального ВДВС у місті Запоріжжі, ОСОБА_6 , не має повноважень скасовувати документи виконавчого провадження, що перебуває на виконанні в іншому органі ДВС.

Дії начальника Центрального ВДВС у місті Запоріжжі є перевищенням службових повноважень, наслідком яких є заподіяння істотної шкоди охоронюваним законним правам та інтересам - на виконання постанови від 07.01.2025 виконавцем Бревко Н.Ю. відновлене ВП №73325096, за яким боржником є він, ОСОБА_1 .

На виконання постанови начальника Центрального ВДВС у місті Запоріжжі «про результати перевірки законності виконавчого провадження» від 07.01.2025 старшим державним виконавцем Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Бревко Н.Ю. о 10:26 год. 21.01.2025 винесена постанова «Про відновлення виконавчого провадження» ВП № 73325096, в Системі.

Виконавець Бревко Н.Ю. безпідставно відновила ВП № 73325096, оскільки правом скасовувати процесуальні документи виконавчого провадження наділені виключно керівник органу ДВС або суд, державні виконавці таких повноважень не мають.

У постанові начальника Центрального ВДВС у місті Запоріжжі, Олександра Пенязева, «про результати перевірки законності виконавчого провадження» ВП № 73325096 від 07.01.2025 зазначено: «на підставі заяви стягувача, а також звітів від військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) державним виконавцем на момент закінчення виконавчого провадження з підстав п.10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» було нараховано заборгованість 164286,30 грн. зі сплати аліментів».

Але, відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №73325096 від 05.09.2024 «залишок нестягненої суми за виконавчим документом 0 гривня (UAH); сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 0 гривня». За даними Системи, жодних виправлень до вказаної постанови не вносилось.

Державним виконавцем постанова про відновлення виконавчого провадження ВП №73325096 винесена 21.01.2025. Тобто, в порушення ст.41 Закону № 1404-VIII, станом на 08.01.2025 (граничний строк за Законом) постанова про відновлення виконавчого провадження (без використання Системи) державним виконавцем не виносилась. Адже сканована копія такої постанови (за умови своєчасного винесення) підлягала внесенню до Системи 20.01.2025 (дата відновлення роботи Системи після кібератаки, що трапилась 19.12.2024). При цьому, 09.01.2025 державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника. Тобто, 09.01.2025 виконавцем здійснений захід примусового виконання у виконавчому провадженні, що перебуває в стані «завершено».

У мотивувальній частині постанови «про арешт коштів боржника» від 09.01.2025 відсутні відомості щодо розрахунку заборгованості за аліментами (зокрема, за який період та у якому розмірі здійснені обчислення). У резолютивній частині зазначеної постанови державним виконавцем Бревко Н.Ю. вказано: «накласти арешт на кошти у розмірі 176764,15 грн.».

Скаржник зазначає, що жоден з процесуальних документів ВП № 73325096 не доведені до його відома, ані послугами поштового зв`язку, ані електронною поштою.

22.01.2025 за вх. № 408 у Центральному ВДВС у місті Запоріжжі зареєстрована заява стягувача - ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу про стягнення аліментів без подальшого виконання. Крім іншого, в заяві стягувача вказано, що заборгованості зі сплати аліментів немає.

Станом на 17.02.2025 року в рамках виконавчого провадження № 73325096 державним виконавцем Центрального ВДВС у місті Запоріжжі не винесені ні постанова «про повернення виконавчого документу стягувачу» ні постанова «про зняття арешту з коштів».

Тобто, у виконавчому провадженні, яке станом на 11.02.2025 року відповідно до вимог законодавства України має бути завершеним, виконавець вчиняє дії щодо виявлення майна фізичної особи. Такі дії виконавця є перевищенням владних/службових повноважень, наслідком яких може бути незаконне обмеження у розпорядженні власним майном, що є порушенням конституційних прав.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області № 2/179/418/24 від 10.07.2024, яке набрало законної сили 10.08.2024, ухвалено: змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2023, на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини заробітку на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відкликати з виконання судовий наказ Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області № 179/1743/23.

За вказаним рішенням № 2/179/418/24 скаржником отримано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання Центральному ВДВС у м. Запоріжжі. Виконавчий лист з заявою зареєстровані в журналі вхідної кореспонденції Центрального ВДВС у м. Запоріжжі 23.08.2024 за вх. 18795. В порушення ч.4 ст.4 Закону № 1404-VIII, на шостий робочий день державним виконавцем винесене повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, зареєстроване в Системі за № 75900571. На скаргу з приводу повернення виконавчого документу без прийняття до виконання і Центральний ВДВС у м. Запоріжжі і Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у листі - відповіді № 5475/К-6829-26/26-37 від 17.10.2024 роз`яснив, що виконавчий документ приймається до виконання на підставі заяви стягувача. Але, за виконавчим листом про зміну розміру аліментів не відкривається виконавче провадження, виконавчий лист про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходів повертається до суду, в матеріали виконавчого провадження додається виконавчий лист про зміну розміру аліментів, вносяться зміни до резолютивної частини в Системі та виноситься відповідна постанова.

Рішення про зміну розміру аліментів є загальнодоступним у Єдиному реєстрі судових рішень. Старший державний виконавець Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Бревко Н.Ю., в порушення вимог Закону № 1404-VIII, Інструкції з організації примусового виконання рішень, до ВП № 73325096 вносить зміни про зміну розміру аліментів тільки 21.01.2025 (рішення набуло законної сили 10.08.2024).

Також державний виконавець Центрального ВДВС у місті Запоріжжі до 18.02.2025 здійснював примусове виконання судового наказу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області № 179/1743/23, що відкликаний з виконання рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області № 2/179/418/24 від 10.08.2024. Державним виконавцем у Системі повністю змінено резолютивну частину виконавчого документу № 179/1743/23 на резолютивну частину виконавчого документу № 2/179/418/24, замість «1/4» замінити на «1/6».

Усі доводи скаржника були залишені державним виконавцем поза увагою, в порушення вимог Закону № 1404-VIII, не були вжиті передбачені цим Законом скасування заходів примусового виконання рішень, чим порушені його права, як боржника у даному виконавчому провадженні. Тільки 18.02.2025 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження», в якій зазначено про зняття арешту з коштів на його банківських рахунках.

На підставі наведеного, скаржник звертається до суду та прохає визнати незаконними дії та неправомірною бездіяльність :

- Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ;

- начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пенязева Олександра Вікторовича;

- старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Бревко Наталії Юріївни;

- державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), який заміщував старшого державного виконавця Бревко Н.Ю. (за умови відсутності останньої на робочому місці (лікарняний, відпустка тощо) за період з 22.01.2025 по 17.02.2025.

Також ОСОБА_1 подано до суду клопотання про поновлення строків звернення до суду зі скаргою, посилаючись на те, що про арешт коштів на його рахунках від дізнався з смс-повідомлень, які 24.01.2025 надійшли йому на телефон від банківських установ. Звертає увагу на те, що він приймає безпосередню участь у бойових діях, і не завжди може користуватися мобільним зв`язком та інтернет зв`язком. Після отримання повідомлення про арешт коштів, як тільки з`явилась змога, він попрохав дружину розшукати будь-яку постанову Центрального ВДВС, винесену в рамках виконавчого провадження №73325096 з ідентифікатором доступу до АСВП. За допомогою доступу він і дізнався про дії в рамках ВП №73325096 та про порушення. Зверненню зі скаргою до суду передували його численні звернення до органів вищого рівня, зокрема від 25.01.2025, адресоване Міністерству юстиції України та надіслане електронною поштою 26.01.2025 на електронну адресу установи, і через Урядовий контактний центр Урядова «гаряча лінія» 1545, а саме 05.02.2025, 11.02.2025, 12.02.2025, 13.02.2025, 20.02.2025, спрямовані на розгляд Міністерству юстиції України та Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Одеса).

28 квітня 2024 року старшим державним виконавцем Бревко Н.О. до суду подані письмові заперечення на скаргу, в яких просить відмовити у задоволенні скарги у зв`язку з відсутністю предмету спору. В обґрунтування заперечень посилається на те, що 30.08.2024 боржником надано рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області №2/179/418/24 від 10.07.2024, яке набрало законної сили 10.08.2024, та яким суд ухвалив, зокрема, змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2023, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Окрім цього, рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області № 2/179/418/24 від 10.07.2024, також було ухвалено відкликати з виконання судовий наказ Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2023, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.10.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.09.2024, розмір заборгованості станом на 05.09.2024 складав 164289,30 грн.

Постанова про закінчення виконавчого провадження разом з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 05.09.2024 направлялися стягувачу, а також постанова про закінчення виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого документа, були направлені до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, що підтверджується реєстром відправлення рекомендованої кореспонденції від 09.09.2024 №247. Також, постанова про закінчення виконавчого провадження разом з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 05.09.2024 направлялися боржнику, що підтверджується реєстром відправлення простої кореспонденції від 21.10.2024.

07.01.2025 начальником Відділу була винесена постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження № 73325096, внаслідок чого скасована постанова про закінчення виконавчого провадження від 05.09.2024, та 07.01.2025 державним виконавцем Бровко Н.Ю. винесена постанова про відновлення виконавчого провадження, а також внесено зміни в резолютивну частину виконавчого документа щодо зменшення розміру стягнення з ОСОБА_1 аліментів відповідно до рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області по справі № 2/179/418/24 від 10.07.2024.

Начальником відділу винесено постанову про виправлення технічної помилки (описки) виконавчого провадження № 73325096 від 07.01.2025, якою постановлено вважати вірним пункт 2 резолютивної частини постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 73325096 від 07.01.2025 наступного змісту: «Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 73325096 від 05.09.2024» замість невірного «Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 73324509 від 05.09.2024» та в зазначенні періоду заборгованості про стягнення аліментів з ОСОБА_1 згідно заяви стягувача від 09.05.2024 вважати вірним «з 06.10.2023 по 09.05.2024» замість невірного «з 06.02.2023 по 09.05.2024».

Вказані постанови були винесені па паперових носіях, у зв`язку з масштабною, цілеспрямованою, зовнішньою кібератакою російської федерації на державні реєстри України, та тимчасовим призупиненням роботи єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, у тому числі Системи.

Державним виконавцем постанова про відновлення виконавчого провадження за допомогою засобів Системи 21.01.2025 винесена помилково, у зв`язку з чим, була скасована того ж дня, а винесена на паперових носіях постанова про відновлення виконавчого провадження від 07.01.2025 долучена до сканкопій виконавчого провадження № 73325096 в Системі лише 11.02.2025.

Станом на 31.12.2024 заборгованість боржника зі сплати аліментів була обчислена державним виконавцем в сумі 176764,15 грн.

У зв`язку з нарахованою державним виконавцем заборгованістю зі сплати аліментів, 09.01.2025 державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника.

Вказана постанова була винесена у відновленому виконавчому провадженні на паперових носіях у зв`язку з тимчасовим призупиненням роботи Системи з вказаних вище причин.

07.01.2025 за вих.№49 державним виконавцем рекомендованим листом до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області направлено лист про необхідність повернення до відділу судового наказу №179/1743/23, а також до вказаного листа державним виконавцем було долучено постанову про відновлення виконавчого провадження від 07.01.2025.

На вказаний лист Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області від 16.01.2025 за вих.№179/10/24/234/25, було повідомлено, що по цивільній справі №179/810/24 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, 10.07.2024 судом винесено рішення, яким зменшено розмір аліментів, які стягуються та відкликано з виконання судовий наказ №179/1743/23 від 09.11.2023, а також виконавчий лист, виданий на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 по цивільній справі №179/1634/14-ц.

Судом також у вказаному листі повідомлено, що дані рішення не оскаржувалися, не скасовувалися, не змінювалися та додано копію рішення суду від 10.07.2024. Вказаний лист Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області до відділу надійшов 28.01.2025. Вказане рішення безпосередньо від суду до відділу надійшло вперше.

22.01.2025 до відділу від стягувача надійшла заява про повернення виконавчого документа без подальшого виконання, в якій також зазначено про відсутність у боржника заборгованості, проте у відділі на дату надходження цієї заяви в матеріалах виконавчого провадження був відсутній оригінал виконавчого документу.

17.01.2025 судом отримано лист державного виконавця про необхідність повернення до відділу судового наказу №179/1743/23, що підтверджується перевіркою стану відстеження трекінгу 606 на вебсайті АТ «Укрпошта».

Вимогами частини другої статті 41 Закону визначено, що у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Таким чином, вбачається, що строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання судом сплив 17.02.2025, відповідно до вимог ч.2 ст.41 Закону.

В ході встановлення розміру заборгованості по аліментам, 18.02.2025 від стягувача надійшла заява, згідно якої державним виконавцем встановлено, що боржником аліменти на утримання дитини сплачуються щомісячно, починаючи з 06.10.2023, заборгованість станом на 17.02.2025 відсутня.

18.02.2025 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №73325096 відповідно до вимог, визначених пунктом 13 частини першої статті 39 Закону.

На заяву ОСОБА_1 відповідні розрахунки були направлені 19.02.2025 построю кореспонденцією за адресою, вказаною у виконавчому документі, а також додатково направлені 20.02.2025 на електронну адресу.

Виходячи з того, що 18.02.2025 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №73325096, предмет скарги відсутній. До відділу повернувся конверт, який було направлено ОСОБА_1 разом з постановою про закінчення виконавчого провадження з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Скаржник в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі.

Державний виконавець Бревко Н.Ю. заперечила проти вимог скарги з підстав, викладених у запереченнях на скаргу та просила відмовити у її задоволенні.

Представник Центрального ВДВС у м.Запоріжжі Федорова Я.М. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог скарги, посилаючись на відсутність підстав для її задоволення.

Дослідивши зміст скарги, заперечення на скаргу, вислухав пояснення державного виконавця та представника ВДВС, суд дійшов наступних висновків.

Щодо клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ст.447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, що узгоджується із правовою позицією викладеної у постанові від 03.11.2021 Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 2608/20647/12.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду боржник посилається на те, що він є діючим військовослужбовцем, приймає безпосередню участь у бойових діях та не завжди має змогу користуватися мобільним зв`язком та інтернетом. Про арешт рахунків він дізнався з смс-повідомлення 24.01.2025, документи виконавчого провадження йому не надходили. За відсутності ЕЦП та через обмежений доступ до мережі Інтернет, він не має змоги зареєструватися у підсистемі «Електронний суд». Зверненню зі скаргою до суду передували чисельні звернення до органів вищого рівня.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право на справедливий суд. У ч. 1 цієї статті встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції закріплені такі елементи права на судовий захист, як право на розгляд справи, справедливість судового розгляду, публічність розгляду справи та проголошення рішення, розумний строк розгляду справи, розгляд справи судом, встановленим законом, незалежність і безсторонність суду. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом.

За таких обставин суд вважає, що клопотання боржника про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів скарги та доводів клопотання строк на подання скарги пропущений з поважних причин, враховуючи, що боржник є діючим військовослужбовцем та приймає безпосередню участь у бойових діях, з метою забезпечення доступу до правосуддя, суд вважає за можливе його поновити.

Розглядаючи вимоги скарги по суті, з наданих сторонами матеріалів виконавчого провадження, судом встановлено наступне.

На виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження №73325096, яке було відкрито 15.11.2023, з примусового виконання судового наказу №179/1743/23, виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області №179/810/24 від 10.07.2024, яке набрало законної сили 10.08.2024, ухвалено: змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2023, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини; відкликати з виконання судовий наказ Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області № 179/1743/23.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бревко Н.Ю. від 05.09.2024 року ВП №73325096 закінчено на підставі п.10 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження №73325096 від 07.01.2025 начальника Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Пенязева О.В. дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Бревко Н.Ю. визнані такими, що не відповідають вимогам п.10 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»; скасована постанова про закінчення виконавчого провадження №73324509 від 05.09.2024, зобов`язано старшого державного виконавця винести постанову про відновлення виконавчого провадження №73324509.

07.01.2025 начальником Центрального ВДВС у м.Запоріжжі Пенязевим О.В. винесено постанову про виправлення технічної помилки (описки) виконавчого провадження № 73325096 від 07.01.2025, якою постановлено вважати вірним пункт 2 резолютивної частини постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 73325096 від 07.01.2025 наступного змісту: «Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 73325096 від 05.09.2024» замість невірного «Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 73324509 від 05.09.2024» та в зазначенні періоду заборгованості про стягнення аліментів з ОСОБА_1 згідно заяви стягувача від 09.05.2024 вважати вірним «з 06.10.2023 по 09.05.2024» замість невірного «з 06.02.2023 по 09.05.2024».

07.01.2025 року старшим державним виконавцем Бревко Н.Ю. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 73325096.

Постановою старшого державного виконавця Бревко Н.Ю. від 09.01.2025 у В.П. №73325096 накладено арешт на грошові кошти на рахунках боржника у розмірі 176 764,15 грн.

Постановою старшого державного виконавця Центрального ВДВС від 18.02.2025 виконавче провадження №733325096 закінчено на підставі п.13 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Цією ж постановою знято арешт з коштів боржника, який був накладений постановою від 09.01.2025 у розмірі 176 764,15 грн.

За приписами ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно приписів ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема, верховенства права, справедливості, неупередженості та об`єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Згідно п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Аналогічні положення викладені у статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, метою звернення до суду зі скаргою на дії чи рішення державного виконавця є відновлення порушеного права сторони виконавчого провадження внаслідок незаконності оскаржуваних дій чи рішень виконавця.

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже умовою для задоволення вимог скарги сторони виконавчого провадження є саме можливість у такий спосіб поновити порушені права особи, що звертається до суду.

Відтак абстрактне порушення виконавцем приписів законодавства, яке не впливає на права сторони виконавчого провадження, у розумінні вимог ст. 447-1 та ч.2 ст.451 ЦПК України не може бути підставою для скасування судом тих чи інших дій чи рішень виконавця.

У скарзі скаржником не зазначено, в який саме спосіб суд має поновити права, які на його думку, були порушені керівником органу ДВС та державним виконавцем.

Зі змісту скарги вбачається, що боржником оскаржуються дії державного виконавця щодо відновлення виконавчого провадження на підставі постанови від 07.01.2025 року, а також щодо арешту коштів боржника на підставі постанови від 09.01.2025 року.

За змістом статей 1 та 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається зі змісту постанови начальника Центрального ВДВС у м.Запоріжжі Пенязева О.В. від 07.01.2025 у ВП №73325096, прийнятою за наслідками перевірки законності дій державного виконавця Бревко Н.Ю. у виконавчому провадженні №73325096, було встановлено, що державним виконавцем Бревко Н.Ю. 05.09.2024 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» в частині виконання рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2024 по справі №179/810/24 (провадження №2/179/418/24) про відкликання виконавчого документа, проте на адресу відділу не надходило повідомлення (листа) від Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, чим порушено вимогу п.10 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» та передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що начальник ВДВС діяв у межах наданих йому ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» повноважень та відповідно до вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

07.01.2025 року старшим державним виконавцем Бревко Н.Ю. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 73325096.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, станом на 31.12.2024 заборгованість боржника зі сплати аліментів була обчислена державним виконавцем в сумі 176764,15 грн.

Постановою державного виконавця від 09.01.2025 року накладено арешт на грошові кошти боржника на рахунках у банківських установах.

Документи виконавчого провадження надсилалися боржникові за адресою, вказано у виконавчому документі, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження та відповідає вимогам ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, державним виконавцем вчинялися дії у рамках відкритого виконавчого провадження №73325096, у межах повноважень, наданих Законом України «Про виконавче провадження», тому суд вважає доводи боржника щодо безпідставного вчинення виконавчих дій необґрунтованими.

Крім того, суд приймає до уваги, що постановою старшого державного виконавця Центрального ВДВС Бревко Н.Ю. від 18.02.2025 виконавче провадження №733325096 закінчено на підставі п.13 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Цією ж постановою знято арешт з коштів боржника, який був накладений постановою від 09.01.2025.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260, 447-1, 449, 450-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність посадових осіб Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 19.05.2025.

Суддя О.Ю. Кравченко