Справа № 462/2280/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Гедз Б.М.

за участю секретаря судового засідання Ясниської В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому разом із ОСОБА_2 правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на квартиру від 19 листопада 1999 року на право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 . Подану заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у відповідності до Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на квартиру від 19 листопада 1999 року, на праві спільної сумісної власності разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 , є власником частки у квартирі АДРЕСА_1 . Однак, у згаданому свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на квартиру при написанні його анкетних даних допущено помилку у написанні його по-батькові. Замість правильного зазначення його як « ОСОБА_1 », у свідоцтві вказано « ОСОБА_1 ». Допущена описка створює перешкоди у вільному розпорядженні ним належною йому часткою у майні, а отримати нове Свідоцтво про право власності на квартиру із внесенням у таке відповідних виправлень неможливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на нерухомість реєструються у Державному реєстрі прав. Враховуючи, що іншого порядку, окрім як судового, для встановлення факту належності йому Свідоцтва про право власності на квартиру немає, просить суд заяву задовольнити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду заяви, у судове засідання не зявився, однак завчасно до початку судового засідання подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, однак 16.04.2025 на адресу суду подано письмові пояснення ОСОБА_2 , згдіно яких остання вказала, що із вимогами заяви ОСОБА_1 повністю згідна, жодних претензій чи заперечень з приводу встановлення факту належності її синові ОСОБА_1 . Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на квартиру від 19 листопада 1999 року, немає, оскільки вони дійсно у відповідності до згаданого свідоцтва є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , однак через допущену описку у написанні його анкетних даних, син позбавлений можливості вільно розпоряджатись своєю часткою у квартирі. У зв`язку із неможливістю за станом здоров`я забезпечити свою явку у судове засідання, просила розгляд заяви проводити за її відсутності.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки неявка належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду даної справи по суті, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності належним чином повдіомлених учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України також визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно ч. 1 статті 28 ЦК України ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Як встановлено матеріалами справи, згідно Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на квартиру, виданого 19 листопада 1999 року Львівською міською радою згідно із розпорядженням № 610 від 19 листопада 1999 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , такий було видано 26.07.2017 Залізничним РВ ГУ ДМС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова.

У відповідності до відмітки у паспорті у відповідній графі щодо місця проживання, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: АДРЕСА_2 .

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданого 02 вересня 1972 року, підтверджено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Львові та батьками зазначено: батько- ОСОБА_3 , мати- ОСОБА_2 .

Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, щонезважаючи на наявну розбіжність у написанні по батькові гр. ОСОБА_1 у Свідоцтві № 15187-3 про право власності на квартиру, виданого 19 листопада 1999 року, оскільки як вбачається із обставин справи вказана описка є технічною і допущена під час відмінювання імені « ІНФОРМАЦІЯ_4 », згадане Свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 належить, спільно із матір`ю заявника - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Беручи до уваги також те, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, зважаючи, що згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 24.03.2025 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні реєстраційних дій з підстав розбіжності даних суб`єкта звернення у Свідоцтві про право власності № НОМЕР_1 , та при цьому внести відповідні виправлення до зазначеного документа в позасудовому порядку заявник не має можливості, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 піставна та підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задоволити.

Встановити факт належності (спільно із ОСОБА_2 ) ОСОБА_1 Свідоцтва № 15187-3 про право власності на квартиру від 19 листопада 1999 року на праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний см. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/2280/25.

Суддя Б.М. Гедз