провадження № 2-cз/175/11/25
УХВАЛА

20 травня 2025 року селище Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., ознайомившись із заявою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО БІЛД» про повернення сплаченого судового збору по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО БІЛД» до ОСОБА_1 про стягнення 3882433,80 грн. з ПДВ боргу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО БІЛД» 27 вересня 2024 року звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3882433,80 грн. з ПДВ боргу.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2025 року справу направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 11 березня 2025 року надійшла за підсудністю вище зазначена справа.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2025 року провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО БІЛД» до ОСОБА_1 про стягнення 3882433,80 грн. з ПДВ боргу було закрито.

До канцелярії суду надійшли заяви про повернення судового збору. В своїй заяві до суду позивач просить повернути сплачений судовий збір по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», що набрав чинності 25 квітня 2025 року, визначено змінити найменування Дніпропетровського районний суд Дніпропетровської області на Дніпровський районний суд Дніпропетровської області. Також визначено, що зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду".

Перевіривши матеріали справи та заяви, вважаю можливим повернути позивачу сплачений ним судовий збір, оскільки судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у загальному розмірі 58236,51 грн., що підтверджується матеріалами справи, також встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 травня 2025 року, яка у встановленому законом порядку набрала законної сили, закрито провадження по справі, що є підставою для повернення сплаченої суми судового збору, а тому заяви ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 133, ч. 2 ст. 261 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЄВРО БІЛД» () з Державного бюджету України суму судового збору за квитанцією №0001298 від 25 вересня 2024 року в сумі 58236,51 грн..

Ухвала набрала законної сили 20 травня 2025 року.

Суддя О.Г. Васюченко