Дата документу 14.05.2025
Справа № 501/4520/24
14 травня 2025 року Чорноморський міський суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області
відповідача ОСОБА_1
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,
учасники справи не з`явились
І. Виклад позиції заявника та представника позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач на підставі договору дарування квартири від 25.03.2020 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та абонентом КП «ЧТЕ», який користувався послугами з постачання теплової енергії. Між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг теплової енергії, шляхом укладання публічного індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що підтверджується оголошенням про опублікування тексту договору на веб-сайті підприємства.
В період з січня 2023 по вереснь 2024 року відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до рішень виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 25.10.2022 №294, від 13.11.2023 №315 надавалися послуги з постачання теплової енергії, що підтверджується актами про підключення систем теплопостачання в опалювальних сезонах 2022-2023, 2023-2024.
Пунктом 7 ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про наданні комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, плати за абонентське обслуговування.
Відповідно до п.32 «Правил надання послуг з постачання теплової енергії», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, плата за послуги розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.
У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії, плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої, виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).
Однак, відповідач не сплачувала послуги, в зв`язку з чим за період з січня 2024 по вереснь 2024 станом на 21.10.2024 утворилась заборгованість в розмірі 8 368,16 грн.
Оскільки по теперішній час відповідач не сплатила заборгованість по постачанню теплової енергії, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Відповідач відзиву на позов не подала.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове не з`явилася, надала до суду заяву (а.с.45), в якій просить суд про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 30.10.2024 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.27).
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 14.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.33-34).
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила.
Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач також викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України». Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи (а.с.41, 45), але у судове засідання так і не з`явився, тому, на підставі ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносини.
Судом встановлено, що відповідач на підставі договору дарування квартири від 25.03.2020 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та абонентом КП «ЧТЕ», який користувався послугами з постачання теплової енергії. Між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг теплової енергії, шляхом укладання публічного індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що підтверджується оголошенням про опублікування тексту договору на веб-сайті підприємства.
Між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг теплової енергії, шляхом укладання публічного індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що підтверджується оголошенням про опублікування тексту договору на веб-сайті підприємства (а.с.6).
В період з січня 2023 по вереснь 2024 року відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до рішень виконавчого комітетуЧорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 25.10.2022 №294, від 13.11.2023 №315 надавалися послуги з постачання теплової енергії, що підтверджується актами про підключення систем теплопостачання в опалювальних сезонах 2022-2023, 2023-2024 (а.с.6-9).
Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради №307 від 24.10.2023 встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії Комунальному підприємству «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (а.с.18-18 зв.).

Пунктом 7 ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про наданні комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до п.32 «Правил надання послуг з постачання теплової енергії», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, плата за послуги розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії, плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої, виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Відповідач не сплачувала послуги в повному обсязі, в зв`язку з чим за період з 01.01.2023 по 01.10.204 утворилась заборгованість в розмірі 8 368,16 грн. (а.с.12).

V. Оцінка Суду.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України«Про житлово-комунальніпослуги» (далі в рішенні суду - чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачаннягарячої води, водовідведення (звикористанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КабінетуМіністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 67 ЖК України передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст.525 ЦК України: одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач на підставі договору дарування квартири від 25.03.2020 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4), отримує послуги з постачання теплової енергії і за період за період з 01.01.2023 по 01.10.204 утворилась заборгованість в розмірі 8 368,16 грн.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №2955 від 25.10.2024 (а.с.1) позивачем при подачі позову сплачено 2 725,20 грн. судового збору та 302,80 грн. судового збору при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу (а.с. 25), який підлягає стягненню з відповідача у розмірі 3 028 грн.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Комунального підприємства «Чорноморськтеплоенерго» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області () заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2023 по 01.10.2024 в сумі 8 368,16 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним-процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Чорноморського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко