Справа № 185/1687/25
Провадження № 2/185/3292/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 травня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. з участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В

17 лютого 2025 року позивач звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди.

Позиція позивача

Позивач посилається на те, що він працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», внаслідок роботи на підприємстві він втратив професійну працездатність.

Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 200 000.00 грн.

Ухвалою від 21 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення виклику сторін по справі.

Заяви та клопотання відповідача

Просив суд внести його дані до додаткових відомостей про учасника справи для вступу до електронної справи.

У відзиві просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову, розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача провнесення його даних до додаткових відомостей про учасника справи, для вступу до електронної справи. Вказані відомості внесено судом до електронної справи.

Відносно клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає у зв`язку з тим, що підстав для задоволення клопотання судом не встановлено.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , 1973 р.н. з 30.10.1995 року по 27.01.2021 рік працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». 27 січня 2021 року позивач був звільнений з посади гірника очисного забою дільниці з монтажу, демонтажу гірничошахтного обладнання ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на підставі п. 2 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з виявленням невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи. В п. 12 інформаційної довідки викладено наступний висновок: Згідно з Державними санітарними нормами та правилами «гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими Наказом міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 року № 248, загальна оцінка умов праці ОСОБА_1 відноситься: - за професією гірник очисного забою дільниці з монтажу, демонтажу гірничошахтного обладнання до 3 класу 4 ступеню «Шкідливі»; - за професією гірник підземний дільниці конвеєрного транспорту до 3 класу 3 ступеню «Шкідливі». - За професією гірник очисного забою гірничомонтажної дільниці до 3 класу 4 ступеню «Шкідливі». Відповідно повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) форми П-3 від 22.09.2021 року ОСОБА_1 має діагноз: 1.Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна C6, C7, С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами вираженими переферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого степеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня). 2.Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. ЛН другого ступеня. 3.Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Захворювання професійні (21.09.2021р).

У медичному висновку лікарсько експертної комісії ДУ «Український науково дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного характеру захворювання від 21.09.2021 року № 1691, зазначено, що ОСОБА_1 працював в умовах тяжкої фізичної праці (підвищена маса вантажу, статичне навантаження та фізично-динамічне навантаження, вимушеної робочої пози, незручної робочої пози), підвищеного рівня пилу та шуму. У висновку зазначено характер професійного захворювання позивача: 1.Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна C6, C7, С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами вираженими переферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого степеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня). 2.Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. ЛН другого ступеня. 3.Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Відповідно до п. 13 акту розслідування причин виникнення професійного захворювання від 12.10.2021 року, форми П-4, який затверджено першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області І.М. Осадчим, «згідно з Державними санітарними нормами та правилами «гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими Наказом міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 року № 248 оцінка умов праці ОСОБА_1 , гірника очисного забою дільниці з монтажу, демонтажу гірничошахтного обладнання з повним робочим днем у шахті, віднесені: - по наявності хімічних речовин в повітрі робочої зони до 3 класу 4 ступеню «Шкідливі»; - по рівню шумового навантаження до 3 класу 2 степеню «Шкідливі»; - по рівню локальної вібрації до 2 класу «Допустимі»; - по показникам мікроклімату до 3 класу 1 степеню « Шкідливі»; - по показникам природнього освітлення до 3 класу 2 степеню «Шкідливі»; - по важкості праці до 3 класу 3 ступеню «Шкідливі»; - по напруженості праці до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»; - загальна оцінка до 3 класу 4 ступеня «Шкідливі».

Згідно п. 14 «Акту розслідування», «діагноз»: -Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна C6, C7, С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами вираженими переферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого степеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня). -Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. ЛН другого ступеня. - Нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). Відповідно до п.15 «Акту розслідування», раніше не було виявлено професійне захворювання. Відповідно до п.16 «Акту розслідування», хворий ОСОБА_1 не здатний працювати за професією, не працює. Відповідно до п. 17 «Акту розслідування», хронічне професійне захворювання виникло за таких обставин. Працюючи в підземних умовах шахти прохідником дільниці підготовчих робіт № 3, виконував комплекс робіт згідно з технологічним процесом (навантаження гірничої маси вручну на транспортні засоби, перекидання породи у вироблений простір, зведення усіх видів кріплення). Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку вугілля, роботи штатних механізмів і машин (комбайн, механізований комплекс, скребковий конвеєр, стрічковий конвеєр, скребковий перевантажувач, тощо), підпадав під вплив підвищених концентрації аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, підвищених рівнів виробничого шуму. Недосконалість технології передбачає значне використання ручної праці (піднесення матеріалів та обладнання тощо). Також внаслідок недосконалості механізмів гірничошахтного обладнання, робочого інструменту в підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів внаслідок технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосування. Відповідно до п. 20 «Акту розслідування», особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи не встановлено, через тривалий час роботи в умовах дії шкідливих факторів та зміною керівників структурних підрозділів і дільниць.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серії 12 ААА № 065812 від 29.11.2021 року, позивачу, первинно встановлено 60 % втрати працездатності та третю групу інвалідності.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 139833 від 29.11.2021 року позивачу протипоказана робота в умовах дії пилу, шуму, важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату, підземно, рекомендовано заходи щодо відновлення працездатності, а саме: «Нагляд і лікування у невролога, травматолога, пульмонолога, ЛОР стаціонарне лікування».

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серії 12 ААА № 127532 від 01.11.2022 року позивачу повторно визначено 60 % втрати працездатності та третю групу інвалідності.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 170621 від 01.11.2022 року позивачу протипоказана робота в умовах дії пилу, шуму, важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату, підземно, рекомендовано заходи щодо відновлення працездатності, а саме: «Нагляд і лікування у невролога, травматолога, пульмонолога, ЛОР стаціонарне лікування». 01.11.2022 року Дніпропетровським обласним центром МСЕК було складено програму реабілітації інваліда ОСОБА_1 (індивідуальна програма реабілітації інваліда № 1128).

Згідно форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, призначена реабілітація: носіння корсету на поперековому відділі хребта, амбулаторне, стаціонарне лікування, обмеження фізичних навантажень, санаторно-курортне лікування неврологоортопедичного профілю, медичне спостереження у лікарів невролога, ортопеда, терапевта, пульмонолога, ЛОР, запобігання переохолоджень. Крім цього зазначено про: неможливість працювати за основною професією, протипоказана важка фізична праця в шкідливих умовах під землею, в умовах несприятливого мікроклімату, запилення. Зазначено види професій і спеціальностей доступних за станом здоров`я : охоронець, комірник, диспетчер. У своїй професії не працездатний. Фізична реабілітація: лікувальний масаж.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серії 12 ААА № 144830 від 25.11.2024 року позивачу повторно визначено 60 % втрати працездатності та третю групу інвалідності. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД № 084308 від 25.11.2024 року позивачу протипоказана робота в умовах дії пилу, шуму, важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату, підземно, рекомендовано заходи щодо відновлення працездатності, а саме: «Нагляд і лікування у невролога, травматолога, пульмонолога, ЛОР стаціонарне лікування».

25.11.2024 року Дніпропетровським обласним центром МСЕК було складено програму реабілітації інваліда ОСОБА_1 (індивідуальна програма реабілітації інваліда № 1103). Згідно форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, призначена реабілітація: носіння корсету на поперековому відділі хребта, амбулаторне, стаціонарне лікування, обмеження фізичних навантажень, санаторно-курортне лікування неврологоортопедичного профілю, медичне спостереження у лікарів невролога, ортопеда, терапевта, пульмонолога, ЛОР, запобігання переохолоджень. Крім цього зазначено про: неможливість працювати за основною професією, протипоказана важка фізична праця в шкідливих умовах під землею, в умовах несприятливого мікроклімату, запилення. У своїй професії не працездатний. Фізична реабілітація: лікувальний масаж, лікувальна фізкультура. Після встановлення позивачу групи інвалідності у зв`язку із професійним захворюванням, 20.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою до КНП «ЦПМСД» БСР із захворюванням визнаним рішенням лікарсько експертною комісією високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково дослідний інститут промислової медицини» м. К. Рогу 21.09.2021 року, професійним. Внаслідок чого був госпіталізований. Виписаний зі стаціонару 03.02.2022 року. З тим же професійним захворюванням, позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з 11.05.2022 по 25.02.2022, з 02.08.2022 по 16.08.2022, з 01.09.2022 по 15.09.2022, з 09.12.2022 по 23.12.2022, з 24.02.2023 по 10.03.2023, з 07.06.2023 по 21.06.2023, з 05.10.2023 по 19.10.2023, з 12.12.2023 по 26.12.2023, з 08.03.2024 по 19.03.2024, з 23.04.2024 по 03.05.2024, з 18.0.2024 по 28.06.2024, з 01.07.2024 по 14.07.2024, 20.08.2024 по 30.08.2024, з 21.10.2024 по 01.11.2024, з 06.01.2025 по 15.01.2025.. Тобто позивач в силу профзахворюваності змушений по 3-4 разів на рік звертатись за медичною допомогою та знаходитись на стаціонарному лікуванні, систематично вживати медикаменти, також лікуватись амбулаторно, що завдає йому моральних страждань, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини другої статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частиною першої статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Таким чином, і право на відшкодування моральної шкоди виникає в потерпілого з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №210/3177/17.

У відповідності до статті 4 Закону України Про охорону праці державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

В даному випадку професійне травмування пов`язане з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, тому відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди покладається на роботодавця (підприємство).

Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання.

Надані позивачем докази повною мірою вказують, що ушкодження здоров`я відбулося при виконанні ним трудових обов`язків, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, вільно спілкуватися, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

З врахуванням викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, так як внаслідок отриманого професійного захворювання на виробництві останньому заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоров`я призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як, право на охорону здоров`я, на безпечну працю. Все це призвело до порушення його звичного образу життя та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, що належним чином має бути компенсовано.

Таким чином, при визначені розміру моральної шкоди суд оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, а також конкретні обставини по справі і розмір втрати професійної працездатності, призначення позивачу групи інвалідності, характер професійних захворювань та їх наслідки для здоров`я позивача, керується принципом розумності, виваженості та справедливості. Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

За таких обставин, суд вважає розумним та справедливим стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 120 000.00 грн., а в іншій частині відмовити.

Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Попередньою редакцію підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, що була чинною до 23 травня 2020 року, передбачалося, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, окрім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі №599/645/21, якщо моральну шкоду завдано професійним захворюванням, яке виникло до набрання чинності новою редакцією підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, підлягає застосуванню правовий висновок Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі №180/683/13-ц, згідно якого не підлягають оподаткуванню суми, які за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, заподіяних платникові податків внаслідок спричинення шкоди здоров`ю.

Вирішуючи питання щодо стягнення суми моральної шкоди в частині відрахування податків та інших обов`язкових платежів суд враховує Інформаційний лист Дніпровського апеляційного суду від 17.12.2024 за № 04.4-27/79/2024 "Щодо окремих питань судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої життю та здоров`ю".

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою (один відсоток розміру задоволених позовних вимог, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст.ст.2,12,19,81,89,263,265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 120 000.00 грн. без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь держави судовий збір у розмірі 1211.20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", , вул. Соборна, 76, м. Павлоград Дніпропетровської області, 51400.

Суддя: В. О. Головін