Справа № 211/2467/25
Провадження № 2/211/1557/25
РІШЕННЯ

іменем України

13 травня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки у спільній сумісній власності, -

встановив:

адвокат Туровська Марина Олександрівна від імен та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки у спільній сумісній власності. В обґрунтування позову представник зазначила, що з 13.10.2005 ОСОБА_1 та її син - ОСОБА_3 , відповідно до витягу з реєстру права власності на нерухоме майно, є власниками чотирьох кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності. ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . У померлого є син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є онуком Позивачки. За фактом смерті ОСОБА_3 у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровській області Перекопської Ірини Степанівні була відкрита спадкова справа №47/2022. У вищезазначеній спадковій справі Позивачка написала відмову від прийняття спадщини, а саме на частину квартири, яка належала її загиблому сину - ОСОБА_3 , на користь онука Позивачки - ОСОБА_2 . Чоловік позивачки - ОСОБА_4 , не подавав заяви на вступ у спадщину на частину квартири загиблого сина. 20.05.2022 приватний нотаріус, яка відкрила спадкову справу про спадщину, направила на адресу чоловіка Позивачки відповідне повідомлення про існуюче право на подачу заяви на спадщину, але чоловік Позивачки не відреагував на таке повідомлення. Також станом на 04.03.2025 онук Позивачки (син загиблого) - ОСОБА_2 , не вчинив належні дії для Державної реєстрації даної частини квартири, тобто фактично не став її власником. Позивачка має право та бажає розпорядитися своєю частиною квартири, а саме подарувати її в подальшому, але не може цього зробити, так як частки у спільній сумісній власності не визначені, у зв`язку з чим вона обмежена у праві розпорядження своїм майном. Тому Позивачка змушена звернутися до суду та просить визначити, що частки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та встановити їх в розмірі по 1/2 частці за кожним.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання сторони у справі не з`явились.

Представник позивача адвокат Туровська М.О. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син позивача та відповідно батько відповідача ОСОБА_3 (а.с. 7, 9 - копії свідоцтв про смерть, про народження).

На підставі Свідоцтва про право власності від 09.09.2005 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10 копія витягу).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді частки зазначеної вище квартири. Однак, частки у приватній спільній сумісній власності не визначені.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому нерухоме майно.

За положеннями ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частини першої статті 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З огляду на те, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності, їх частки, відповідно до частини першої статті 357 ЦК України, мають бути рівними. Як наслідок суд вважає за необхідне визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рівними та встановити їх в розмірі по 1/2 частці за кожним. Тому позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд-

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та встановити їх в розмірі по 1/2 частці за кожним.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 13 травня 2025 року.

Суддя Д.М. Ніколенко