Справа № 522/6455/24
Провадження № 2/522/2770/25
УХВАЛА

13 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

представника позивача адвоката Кушніра В. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду питання про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення особистого сервітуту, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа № 522/6455/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , яка діє від свого імені та як законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.

04.12.2024 від відповідача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коверга Г. В., через підсистему «Електронний суд» надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_2 про встановлення особистого сервітуту.

У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Кушнір В. В. про прийняття зустрічної позовної заяви заперечував, вважав, що позови не є взаємопов`язаними і спільний їх розгляд не є доцільним.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Коверга Г. В. подала до суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням її на лікуванні.

Ухвалою суду від 13.05.2025, зазначеною у протоколі судового засідання, у задоволенні заяви адвоката Коверги Г. В. відмовлено, оскільки нею не надано доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу поважності неявки у судове засідання.

Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилася, про дату підготовочго засідання повідомлялися належним чином.

Суд, заслухавши представника позивача адвоката Кушніра В. В., дослідивши подану зустрічну позовну заяву, дійшов наступного висновку.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За ч. 3 ст. 193 ЦПК вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

У своїй постанові від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, у постанові Великої Палати від 13.03.2019 № 916/3245/17 Верховний Суд зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Тлумачення ч. 2 ст.193 та ч. 1 ст.194 ЦПК України дає підстави вважати, що зустрічний позов - це самостійна матеріально-правова вимога відповідача до позивача, пред`явлена ним у порядку і в строки, встановлені законом, до позивача для її спільного розгляду з первісним позовом в одному і тому ж провадженні за наявності для цього відповідних умов та підстав.

З матеріалів справи слідує, що предметом первісного позову є усунення перешкод у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без надання іншого житлового приміщення, а предметом зустрічного позову є встановлення особистого сервітуту за ОСОБА_1 та ОСОБА_6 щодо права користування квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 37,1 кв.м., житловою 25,9 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.09.2021.

Суд виходить з того, що під час розгляду вказаних позовів дослідженню підлягають різні обставини та відповідні до них правовідносини, первісний позов та зустрічний позов не є взаємопов`язаними в розумінні ст. 193 ЦПК України, їх спільний розгляд не є доцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Керуючись ст. 193 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення особистого сервітуту повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА