КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/357/25
Провадження № 2-о/391/20/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

13.05.2025 р.селище Компаніївка

Суддя Компаніївського районного суду Кіровоградської області Козюменська В.В., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и в :

До Компаніївського районного суду Кіровоградської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства.

Доводи заяви обґрунтовуванні тим, що у період з 2024 року вона перебувала у близьких відносинах з ОСОБА_2 , який у серпні 2024 року був призваний на військову службу за загальною мобілізацією та 05.10.2024 року зник безвісти. В результаті близьких відносин з ОСОБА_2 в заявниці ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що офіційно у шлюбі з безвісти зниклим ОСОБА_2 заявниця не перебувала, запис про батька дитини було вчинено зі слів матері відповідно до частини 1 статті 135 СК України, а саме у графі «батько» у свідоцтві про народження доньки вказано прізвище: « ОСОБА_3 ». Заявниця стверджує, що безвісти зниклий ОСОБА_2 завжди визнавав себе батьком доньки ОСОБА_4 .

У зв`язку з викладеним заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Ч.1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 статті 128 цього Кодексу.

Згідно з пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства в порядку окремого провадження є виключно смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Якщо особа, батьківство якої встановлюється у судовому порядку, не є померлою, проте через певні обставини (дії чи бездіяльність матері дитини чи органу РАЦС) не може зареєструвати своє батьківство, це виключає звернення до суду із заявою про встановлення батьківства в порядку окремого провадження, і встановлення батьківства підлягає вирішенню виключно в порядку позовного провадження, що прямо встановлено ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), №361/2653/15-ц (провадження № 61-2239св21) від 15 квітня 2021 року.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 зник безвісти 02.10.2024 року, що підтверджується сповіщенням сім`ї № 144 від 05.10.2024 року. Зникнення особи безвісти не прирівнюється до смерті, оскільки ймовірно особа є живою.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи, що ст. 130 СК України встановлено, що факт батьківства може бути встановлено виключно у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, й ч. 3 ст. 128 СК України встановлено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю дитини, вважаю за необхідне відмовити заявнику у відкритті окремого провадження у вказаній справі відповідно до приписів ч.4 ст.315 ЦПК України.

Також суддя роз`яснює, що заявник має право звернутися до суду в порядку загального позовного провадження з позовом про визнання батьківства.

Крім того, суд звертає увагу заявника на положення Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» відповідно до ст. 1 якого особа, яка зникла безвісти - це фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місце перебування на момент подання заявником заяви про її розшук.

Особа, яка зникла безвісти за особливих обставин - це особа, яка зникла безвісти у зв`язку зі збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною 1-3 статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому вказаним Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи. Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин». Надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначено, що набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 260, 261, 293, 315 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

У відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту батьківства - відмовити.

Роз`яснити заявниці право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Заяву з доданими до неї документами повернути заявниці.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі надіслати заявнику разом з заявою і доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя В.В.Козюменська