Справа № 490/66/25
н/п 2/490/1593/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 12500,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 24.02.2021 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №22204. Кредитний договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов договору сума виданого кредиту складає 2000,00 гривень, дата надання кредиту 24.02.2021 року, строк кредиту 18 днів, стандартна процентна ставка 2,5% в день або 912,5% річних. Кредит надався у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківську картку № НОМЕР_1 .

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав та у нього перед ТОВ «ФК «Авіра Груп`утворилася заборгованість.

17.02.2022 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» укладено Договір факторингу №02-17/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» приймає належні ТОВ «ФК «Авіра Груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і до боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 12500,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 2000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 10500,00 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 07.01.2025 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 07.01.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

24.03.2025 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Валька Б.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні, достатні, допустимі та достовірні докази, які б підтверджували факт зарахування з боку первісного кредитора на картковий рахунок саме відповідача кредитних коштів в сумі 2000 грн., позивачем не зазначено у позовній заяві жодних поважних причин, у зв`язку з якими такі докази не можуть бути ним долучені до матеріалів справи, а також не заявлено клопотання про витребування зазначених доказів від банківських установ чи інших третіх осіб з метою долучення таких доказів до матеріалів справи.

Також представник відповідача вказав, що позивачем здійснено невірний розрахунок заборгованості, оскільки нарахування процентів за користування кредитором проводилося поза погодженого сторонами строку кредитування та розмір позовних вимог позивача не відповідає умовам Кредитного договору №22204 від 24.02.2021 року, а за такого, позовні вимоги про стягнення з відповідача 12500 грн. заборгованості за Кредитним договором не підлягають задоволенню.

26.03.2025 року представник ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» - адвокат Пархомчук С.В. подав до суду відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а відзив відповідача залишити без розгляду та задоволення, оскільки відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить.

Представник позивача зазначив, що заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання відповідно до умов кредитного договору №22204 від 24.02.2021 року, здійснивши перерахування кредитних коштів на банківську платіжну картку, реквізити якої були надані самим Позичальником. Факт зарахування коштів підтверджується інформаційною довідкою №5235/05 від 21.05.2024 року. Щодо тверджень відповідача про безпідставність нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору, звертає увагу суду на те що, Постановою Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника («за користування кредитом»)

31.03.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Валько Б.І. подав до суду заперечення на відповідь на відзив від 26.03.2025 року, в яких останній вказав, що надані позивачем копія Індивідуальної частини кредитного договору №22204 від 24.02.2021 року та інформаційна довідка від ТОВ «Платежі онлайн» вих. №5235/05 від 21.05.2024 року, не є належними, достовірними та в своїй сукупності достатніми доказами на підтвердження факту виконання первісним кредитором своїх обов`язків за Кредитними договором, оскільки не місять повної інформації про погоджений сторонами у Кредитному договорі номер платіжного засобу на який потрібно перерахувати суму кредиту, а також не містять повної інформації про номер платіжного засобу, на який було перераховано суму кредиту. Крім того, в матеріалах справи відсутні та Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт того, що зазначений картковий рахунок НОМЕР_1 належить саме відповідачу і що саме відповідач отримав кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. від первісного кредитора. Враховуючи вищенаведене, а також доводи та аргументи сторони відповідача, які детально викладені у відзиві на позовну заяву, позивачем здійснено невірний розрахунок заборгованості, оскільки нарахування процентів за користування кредитором проводилося поза погодженого сторонами строку кредитування та розмір позовних вимог позивача не відповідає умовам Кредитного договору №22204 від 24.02.2021 року.

25.04.2025 року представник ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» - адвокат Пархомчук С.В. подав до суду заяву, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу»витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

24.02.2021 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Авіра Груп» було укладено кредитний договір №22204. Кредитний договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Предметом договору є надання кредитних коштів у сумі 2000,00 грн., строком на 18 днів, тобто до 13.03.2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,5% на добу. Тим процентної ставки - фіксована.

В матеріалах справи міститься довідка про ідентифікацію, якою підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з яким укладено договір №22204 ідентифікований, акцепт договору позичальником підписаний ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (KL73591).

Позивачем надано довідку за вих. №5235/05 від 21.05.2024 року у відповідності до якої, 24.02.2021 року переведено за видачею кредиту №22204 на банківську картку № НОМЕР_1 суму 2000,00 гривень, номер транзакції 31416-69222-43593.

Між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» 17.02.2022 року укладено Договір факторингу №02-17/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» приймає належні ТОВ «ФК «Авіра Груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Випискою з особового рахунку за кредитним договором №22204, боржника ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» повідомляє, що станом на 25.06.2024 року останній має заборгованість в розмірі 12500,00 гривень, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 2000,00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 10500,00 гривень.

У відповідності до реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 року до ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» перейшло право вимоги за кредитним договором №22204, дата укладання договору 24.02.2021 року, дата закінчення договору 13.03.2021 року, загальна сума заборгованості 12500,00 гривень, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» 22.05.2024 року за вих. № б/н направило ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором в якій зазначено, що кінцевий строк кредиту 13.03.2021 року, проте в супереч вимогам на дату направлення вказаного листа заборгованість не погашено та становить 12800,00 гривень. Вказане відправлення направлено засобами ТОВ «Укрпошта».

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина першастатті 627 ЦК України).

Згідно із частиною першоюстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон).

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 512 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Частиною першою статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно із частиною першою статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено,що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, новий кредитор позивач відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд погоджується з позицією відпровідача, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні, достатні, допустимі та достовірні докази, які б підтверджували факт зарахування з боку первісного кредитора на картковий рахунок саме відповідача кредитних коштів в сумі 2000 грн., позивачем не зазначено у позовній заяві жодних поважних причин, у зв`язку з якими такі докази не можуть бути ним долучені до матеріалів справи, а також не заявлено клопотання про витребування зазначених доказів від банківських установ чи інших третіх осіб з метою долучення таких доказів до матеріалів справи. Так, копія Індивідуальної частини кредитного договору №22204 від 24.02.2021 року та інформаційна довідка від ТОВ «Платежі онлайн» вих. №5235/05 від 21.05.2024 року, не є належними, достовірними та в своїй сукупності достатніми доказами на підтвердження факту виконання первісним кредитором своїх обов`язків за Кредитними договором, оскільки не місять повної інформації про погоджений сторонами у Кредитному договорі номер платіжного засобу на який потрібно перерахувати суму кредиту, а також не містять повної інформації про номер платіжного засобу, на який було перераховано суму кредиту. Крім того, в матеріалах справи відсутні та позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт того, що зазначений картковий рахунок НОМЕР_1 належить саме відповідачу і що саме відповідач отримав кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. від первісного кредитора.

З урахуванням наведеного вище суд приходить да висновку про необхідність відмови в позові в зв`язку з його недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кеш Ту Гоу» (адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін