Справа № 642/2653/25
Провадження № 2/642/1161/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 травня 2025 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та визначення частки у спільній сумісній власності подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бєлова О.Є. звернулась через «Електронний суд» до Холодногірського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та визначення частки у спільній сумісній власності подружжя

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2025 року головуючим суддею у справі визначено Вікторова В.В.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, так як не відповідає вимогам ст.ст. 175 - 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За змістом пп. 2 та 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

З матеріалів справи вбачається, що позивач через свого представника звернулась з майновими вимогами та просить суд в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на частку нежитлового приміщення 1-го поверху №22-1, 22-2 в літ. А-5, загальною площею 31,1 кв. м., зо знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на частку нежитлового приміщення 1-го поверху №55-1-:54-3, загальною площею 55,8кв.м., в літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, позивач визначила ціну позову у розмірі 224950,00 грн., посилаючись на вартість майна вказану у договорах купівлі продажу від 10.06.2008 року.

Суд зазначає, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості майна, виходячи з наступного.

Підпунктом а) п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

За аналізом наведених правових норм, суддя вказує на те, що зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

За приписом ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

За нормою абз. 3 п. 2 розділу ІV Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17.05.2018 № 658, строк дії звіту про оцінку не може перевищувати шість місяців з дати оцінки, що зазначається в такому звіті.

Так, в матеріалах справи відсутні докази проведення незалежної оцінки майна та не вказано ціну позову, яка б відповідала дійсній вартості майна станом на день звернення до суду, яке є предметом даного спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України (виключна підсудність) позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

В позові зазначено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.06.2008 року вартість нежитлового приміщення 1-го поверху №22-1, 22-2 в літ. А-5, загальною площею 31,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , продаж здійснено за 196300грн., а відповідно до договору купівлі-продажу від 10.06.20028 року нежитлового приміщення 1-го поверху №55-1-:54-3, загальною площею 55,8кв.м., в літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 продаж здійснено за 253 600грн. Оскільки вартість нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за договором купівлі-продажу №2737 від 10.06.2008 року є найвищою, то позовна заява підсудна Холодногірського районному суду м. Харкова.

Суд вважає, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази проведення незалежної оцінки майна, яка б відповідала дійсній вартості майна станом на день звернення до суду, тому відсутні підстави вважати, що вартість спірного об`єкту нерухомого майна, що знаходиться на території Холодногірського району м. Харкова, є найвищою, у зв`язку з чим неможливо однозначно визначити підсудність даної справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява не може бути прийнята до провадження і позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків, а саме направити на адресу Холодногірського районного суду м. Харкова уточнену позовну заяву з зазначенням ціни позову, що буде відповідати дійсній вартості майна, надати докази проведення незалежної оцінки майна, яка б відповідала дійсній вартості майна.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та визначення частки у спільній сумісній власності подружжя залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов