Справа№938/256/22
Провадження № 2/938/4/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судових засідань Ласкурійчук С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про стягнення аліментів,

за участю:

від позивача: Кищенко М.В. (адвокат);

від відповідача: не з`явився;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в іноземній валюті, в розмірі 200 дол.США, у гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України на день оплати, щомісячно, з моменту пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 22.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 06.12.2022. Також суд ухвалив звернутися до компетентного органу Республіки Грузія із судовим дорученням для вручення документів відповідачу. В разі несвоєчасного вручення документів відповідачу, судом визначено резервну дату судового засідання на 23.12.2022 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 22.12.2022 поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 23.12.2022.

Судові засідання 23.12.2022, 24.01.2023, 15.02.2023 відкладалися у зв`язку з ненаданням Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції відомостей від компетентного органу Республіки Грузія про виконання судового доручення про вручення документів відповідачу. В судовому засіданні 15.02.2023 оголошено перерву до 13.03.2023.

15.02.2023 до Верховинського районного суду надійшла відповідь із Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо стану виконання судового доручення про надання правової допомоги у справі, яким повідомлено, що доручення Верховинського районного суду про вручення судових документів ОСОБА_2 громадянину Республіки Грузія, ІНФОРМАЦІЯ_2 , надіслано до Міністерства юстиції України до подальшого скерування до компетентного органу Республіки Грузія. Документи про виконання доручення з Міністерства юстиції України ще не надходили.

16 лютого 2023 року Верховинським районним судом скеровано лист до Міністерства юстиції України про надання інформації щодо стану виконання доручення про надання правової допомоги у справі.

02 березня 2023 року до Верховинського районного суду надійшла відповідь із Міністерства юстиції України щодо стану виконання судового доручення про надання правової допомоги у справі, яким повідомлено, що доручення Верховинського районного суду про вручення судових документів ОСОБА_2 громадянину Республіки Грузія, 18.08.2022, надіслано до Міністерства юстиції Грузії для організації виконання. Нагадування про виконання доручення Міністерству юстиції Грузії надіслано 20.02.2023.

В судовому засіданні 13.03.2023 у зв`язку із відсутністю відомостей про виконання судового доручення про надання правової допомоги у справі, судом оголошено перерву до 03.04.2023.

Ухвалою суду від 03.04.2023 задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 , провадження у справі №938/256/22 зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу Республіки Грузія на судове доручення Верховинського районного суду про надання правової допомоги, щодо вручення документів відповідачу.

Судом направлялися нагадування від 05.06.2023, 30.08.2023, 26.12.2023 на адресу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), щодо виконання судового доручення.

Згідно листа Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.06.2024 наданого на запит Верховинського районного суду, управлінням повідомлено суд, що 03.01.2023, 09.06.2023, 04.01.2024, 11.06.2024 Західним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) направлено листи в міністерство Юстиції України із проханням повідомити про хід виконання доручення про вручення судових документів ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 19.09.2024 поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 23.10.2024.

Розгляд справи 23.10.2024 та 15.11.2024 відкладався за клопотаннями сторони позивача з метою надання відповідачу можливості висловити свою позицію по суті спору, та надання можливості врегулювання спору мирним шляхом. Ухвалою суду від 15.11.2024 розгляд справи було відкладено на 16.12.2024.

Судові засідання 16.12.2024 та 16.01.2025 не відбулися у зв`язку із знеструмленням електромережі в суді (акт №57/24 від 16.12.2024) та клопотанням позивача, розгляд справи відкладено на 12.02.2025.

05.02.2025 від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконання доручення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 25.07.2022 направлено документи, складені в ході виконання на території Грузії про вручення судових документів

ОСОБА_4 судове засідання 12.02.2025 учасники справи не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. А тому розгляд справи було відкладено на 26.02.2025.

Ухвалою суду від 26.02.2025 залучено до участі в справі перекладача з російської та грузинської мов на українську мову, доручивши письмовий переклад матеріалів щодо результатів виконання компетентним органом Республіки Грузія доручення суду Приватному підприємству "НОВІ ОБРІЇ". Розгляд справи відкладено на 26.03.2025.

Розгляд справи 26.03.2025, у зв`язку з виконання ухвали суду від 26.02.2025, для надання можливості стороні позивача ознайомитись з письмовим перекладом документів з російської та грузинської мов на українську мову, відкладено на 07.04.2025.

Судове засідання 07.04.2025 не відбулося у зв`язку з неявкою сторін по справі. Розгляд справи відкладено на 29.04.2025.

В судовому засіданні 29.04.2025 заслухано позицію сторони позивача та за клопотанням позивача щодо представлення додаткових витрат на лікування дитини та доходів позивача, оголошено перерву до 08.05.2025.

В судове засідання 08.05.2025 з`явився представник позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні 08.05.2025, оголошено вступну те резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що вони з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебували. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився спільний син ОСОБА_3 . Однак спільне життя між ними не склалося, шлюб так і небув зареєстрований. З липня 2020 року вони не бачилися, спілкуються в телефонному режимі один раз в місяць виключно з приводу дитини.

Відповідач до 28.02.2022 один раз в квартал через своїх друзів, знайомих передавав їй кошти на утримання сина в розмірі 1000-2000 грн. Після 28.02.2022 періодично надавав кошти на утримання сина в розмірі 50, 30 дол.США. Найбільша сума коштів, яку відповідач надав на утримання сина - 100 дол.США. Посилається на те, що дитина у зв`язку з наявністю в неї хвороби ДЦП, потребує особливого догляду та належного рівня життя, який вона самостійно не взмозі забезпечити. Дитина проходить постійне лікування, терапії, оздоровчі процедури та реабілітації і вартість одного повноцінного курсу такого лікування коштує близько 20000 грн.

Звертає увагу на те, що після запровадження воєнного стану в Україні, вона змушена була з м.Бровари переїхати з дитиною до селища Верховина, що вплинуло на психо-емоційний стан дитини та всі витрати по утриманню дитини вона несе самостійно.

В судовому засіданні позивач зазначила, що син народився в Україні та його реєстрація відбулася за її спільною заявою з відповідачем. Вона самостійно виховує дитину. Також вона офіційно працевлаштована та отримує дохід приблизно 20000,00грн. Оскільки відповідач, являється громадянином іншої держави, отримував дохів в дол.США та надавав кошти на дитину в дол.США, а також євро, а тому повинен сплачувати аліменти в іноземній валюті, а саме 200 дол.США, щомісячно на дитину. Документально підтвердити доходи відповідача вона не може.

Правова позиція відповідача.

Відповідач, 11.02.2025 на електронну адресу суду (Вх.№ЕП-1690/24), подав відзив на позовну заяву в якому заперечив проти позову про стягнення аліментів, з тих підстав, що він добровільно сплачує кошти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі більше 200 дол.США щомісячно. При цьому звернув увагу на те, що наявність судової справи принижує його честь і гідність, оскільки він це сприймає як сумніви в доброчесності щодо утримання його сина. Також заперечує щодо стягнення з нього судових витрат, які складаються з витрат на адвоката, перекладача та інші, що виникли в процесі судового спору.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданим 02.04.2019 Обухівським міжрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.11).

Відповідно до довідки від 09.04.2022 №2602- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, засвідчену відтиском печатки Верховинської селищної ради, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 (а.с.35).

Відповідно до довідки від 09.04.2022 №2602- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 (а.с.9).

З медичного висновку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що у період з 04.10.2021 по 21.10.2021 дитина пройшла курс реабілітаційного лікування у Державному закладі «Український медичний центр реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи Міністерства охорони здоров`я України», діагноз ДЦП, геміпаретична форма. І рівень за GMFCS. Мозаїчний розвиток психіки. Затримка мовленнєвого розвитку. G 80.2 (а.с. 13).

Також з виписки з історії хвороби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідки від 02.06.2022 № 210/1-147, чеку 1588 вбачається, що ОСОБА_3 проходив 1-й курс інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації за системою проф.Козявкіна з 02.05.2022 по 13.05.2022 у ТОВ «Міжнародна реабілітаційна клініка Козявкіна». Оплату за курс лікування здійснено платіжною карткою 02.05.2022 в сумі 20480 грн. в терміналі самообслуговування АТ «Ощадбанк» 51306256 (а.с.14,15,26).

З копії паспорта «16ВА49164 від 04.09.2017, орган що видав: Міністерство Юстиції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Руставі, являється громадянином Грузії (переклад паспорта здійснено з англійської мови на українську) (а.с.25).

Також з довідки №05/00035242/2019-2 від 19.09.2019 вбачається, що консульська служба Посольства Грузії в Україні підтверджує, що громадянин Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особистий номер НОМЕР_2 , зареєстрований на території Грузії за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.16).

З платіжних доручень №, , , , , вбачається, що відповідач переводив на рахунок позивача ОСОБА_1 грошові кошти, а саме: 28.02.2022 - 100 дол.США, 09.03.2022, 26.04.2022, 19.05.2022, 24.05.2022 - 50 дол.США, 01.04.2022 - 47 дол.США (а.с.19-24).

З виписки АТ КБ «ПриватБанк» №S3K53BLJ2UGM3J3J від 29.04.2025 про надходження по картці НОМЕР_3 і додатковим рахункам договору SAMDNWFC6 від 12.10.2023 за період з 01.01.2025-29.04.2025 вбачається надходження на ім`я ОСОБА_1 трьох платежів 29.01.2025 в сумі 251,16 EUR, 28.02.2025 в сумі 251,16 EUR та 17.03.2025 в сумі 396,06 EUR (а.с.172).

Згідно платіжної інструкції №0.0..1 позивач сплатила 1812,47грн батьківської плати на користь Відділу освіти, молоді та спорту Верховинської селищної ради за відвідування дитиною ОСОБА_3 , ДНЗ «Сонечко» групи «Дзвіночок» (а.с.172 зворот).

Згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу), форма ОК-5 дохід позивача ОСОБА_1 за 2019 рік склав 54830,34 грн., за 2020 - 57784,00грн, за 2021 - 346734,88грн, за 2022 - 763035,39грн, за 2023 - 570948,10грн, за 2024 - 360406,38грн, за 2025 - 138666,85грн (а.с.173-175).

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу утримання їхнього спільного малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідні правовідносини врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

З врахуванням положень ч.ч.2, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Як встановлено судом, від спільного проживання, без реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , який проживає з матір`ю (позивач) та перебуває на її утриманні, а батько (відповідач) ОСОБА_2 проживає за межами України, в Грузії.

В той же час, сторони не дійшли згоди щодо визначення способу виконання відповідачем свого обов`язку з утримання малолітньої дитини. Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею. Відповідач періодично надає кошти на утримання дитини, однак цього недостатньо. Також посилається на те, що самостійно їй важко піклуватися і забезпечувати дитину всім необхідним та забезпечити дитині належний рівень життя, зважаючи на його хворобу та проходження ним постійних курсів реабілітації, які є дороговартісними.

Відповідач заперечив проти стягнення аліментів, з тих підстав, що він добровільно сплачує кошти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі більше 200 дол.США щомісячно.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх спільної малолітньої дитини є підставною.

При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з такого.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з якими проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як вбачається з п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на рівні 3196 гривень.

При цьому, слід зазначити, що закріплений на законодавчому рівні розмір прожиткового мінімуму не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, однак, мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен бути не меншим за 1598,00грн.

Позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в іноземній валюті, а саме 200 дол.США щомісячно, у гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України на день оплати, щомісячно, з моменту пред`явлення позову і до повноліття дитини, оскільки відповідач іноземець, має змогу сплачувати аліменти та такий розмір буде достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют НБУ станом на 08.05.2025, 200 доларів США становило 8287,76грн. (1 долар США становив 41,4388грн.).

Надаючи оцінку таким доводам позивача суд звертає увагу, що за змістом ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз зазначеної норми свідчить, що законодавчо передбачено лише два способи визначення розміру аліментів за рішенням суду: 1) частка від доходу платника аліментів; 2) тверда грошова сума.

В законодавстві термін «тверда грошова сума» є умовним та позначає відповідну суму аліментів на утримання дитини, що чітко визначена за домовленістю між платником та одержувачем аліментів або за рішенням суду.

Грошовою одиницею України є гривня (стаття 99 Конституції України).

Відповідно до положень статті 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Механізм обов`язкової індексації розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, встановлено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078 (із змінами та доповненнями).

Абзацами першим, третім пункту 10-4 вказаного Порядку встановлено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. У разі проведення державним, приватним виконавцем індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком, починаючи з наступного року з місяця, що відповідає місяцю встановлення розміру аліментів.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Аналіз законодавчих положень та механізму індексації розміру аліментів свідчить про те, що доцільність проведення такої індексації можлива лише за умови визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі із зазначенням конкретної грошової суми у грошовій одиниці України - гривні, а не з прив`язкою до будь-якої іншої величини, зокрема, до певного еквіваленту іноземної валюти.

Зазначене узгоджується з приписами статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», яка, зокрема, регулює питання щодо проведення державним, приватним виконавцем індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі.

При таких обставинах, приймаючи до уваги положення зазначених вище правових норм, ураховуючи законодавчо встановлений механізм обов`язкової індексації розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, за наявності відповідної заяви одержувача про обрання ним способу стягнення аліментів у вигляді твердої грошової суми, суди у резолютивній частині рішення про стягнення аліментів повинні зазначати конкретну грошову суму, визначену у грошовій одиниці України - гривні.

Подібний за своїм змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.10.2021 у справі №351/1886/20.

За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги про визначення розміру аліментів в іноземній валюті не ґрунтуються на вимогах закону та не узгоджується із законодавчо визначеними способами стягнення аліментів, а тому необхідно визначити розмір аліментів у грошовій одиниці України.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що відповідач являється громадянином Грузії та проживає на території Грузії, перебуває в працездатному віці. Доказів, щодо його матеріального стану, права власності на нерухоме майно зареєстрованого за відповідачем, позивачем суду не надано. Також не надано суду доказів працевлаштування відповідача, ведення ним підприємницької діяльністі, наявність інших аліментних зобов`язань.

Заперечення відповідача про те, що він надає кошти на утримання дитини в розмірі більше 200 дол.США щомісяця, суд оцінює критично, оскільки такі не підтверджені жодними доказами.

Також суд враховує матеріальне становище позивачки, яка являється внутрішньо переміщеною особою, працевлаштована, отримує дохід та самостійно опікується дитиною, яка потребує особливого догляду.

При цьому, суд не враховує представлені позивачем квитанції про оплату, які підтверджують обставини перерахування відповідачем на користь позивача коштів на утримання дитини за період з 28.02.2022 по 24.05.2022 в сумі 347 дол.США., оскільки такі долучені до матеріаліалів справи на іноземній мові без офіційного перекладу на українську мову. Також із вказаних квитанцій неможливо чітко встановити, що вказані кошти були витрачені саме не утримання дитини.

Також, представлену представником позивача виписку АТ КБ «ПриватБанк» №S3K53BLJ2UGM3J3J від 29.04.2025 про надходження по картці НОМЕР_3 і додатковим рахункам договору SAMDNWFC6 від 12.10.2023 позивача ОСОБА_1 за період з 01.01.2025-29.04.2025 трьох платежів, а саме 29.01.2025 в сумі 251,16 EUR, 28.02.2025 - 251,16 EUR та 17.03.2025 - 396,06 EUR, суд не враховує, оскільки представником позивача в клопотанні про долучення доказів від 06.05.2025 не обгрунтовано, які обставини справи підтверджує інформація зазначена у даній виписці. При цьому з самої виписки неможливо встановити, хто саме здійснив перерахування коштів на рахунок позивача, а також призначення перерахування коштів.

Суд також враховує матеріальне становище та потреби дитини відповідного віку в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов необхідних для належного і гармонійного розвитку. При цьому, з представлених позивачем доказів вбачається, що у дитини діагностовано ДЦП, геміпаретична форма І рівень за GMFCS, мозаїчний розвиток психіки, затримка мовленнєвого розвитку, G 80.2 і така дитина потребує постійного лікування та проходження курсів реабілітаційного лікування, вартість якого складає більше 20000 грн.

На підставі наведеного, врахувавши обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, стан здоров`я дитини, те що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків, а також враховуючи, що відповідач є громадянином Грузії, та постійно проживає за межами України, і не приймає постійної участі в утриманні сина, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень 00 копійок, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду 07 червня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, на переконання суду вказаний розмір аліментів з врахуванням істотного здорожчання вартості усіх груп товарів для дітей, інфляційних процесів, не є надміру високим і відповідатиме інтересам та потребам дитини.

У відповідності до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки щодо стягнення аліментів, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Судові витрати.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційна розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду 07.06.2022 із позовом щодо стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору, то такий слід стягнути на користь держави з відповідача в сумі 992,40 гривень.

Крім того, позивачем понесено інші витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, якими є послуги з перекладу документації із нотаріальним засвідченням в сумі 13895 гривень.

На підтвердження понесених витрат, позивачем долучено рахунок-акт №150 на послуги перекладу від 18.07.2022 на суму 13895,00 грн. згідно якого було здійснено переклад документації з української мови на грузинську мову із засвідченням, справа №938/256/22, складеного директором ПП «Нові Обрії» та позивачем ОСОБА_1 та дублікат квитанції Р24А63357283D701008 від 18.07.2022 на суму 13895,00 гривень.

Таким чином, позивачем доведено по несенні нею понесено інші витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 13895,00 грн., які підлягають стягненню на її користь із відповідача.

Також, на підтвердження надання позивачці правничої допомоги, суду надано: договір «Про надання правової допомоги» №27/05/2022 від 27.05.2022, попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу за умовами Договору про надання правової допомоги №27/05/2022 від 27.05.2022, копію свідоцтва серія ІФ№001157 від 12.04.2017 про право на заняття ОСОБА_6 адвокатською діяльністю, копію свідоцтва серія ІФ№001157 від 11.11.2022 про право на заняття ОСОБА_7 адвокатською діяльністю, копію меморіального ордеру №@2PL683292 від 27.06.2022 про оплату позивачкою правничої допомоги на суму 5000,00 гривень.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вище зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 17.10.2018 року по справі за № 301/1894/17. Аналогічні правові висновки були зроблені у постанові Верховного Суду № 826/1216/16 від 27 червня 2018 року.

З передставленої позивачем копії меморіального ордеру №@2PL683292 від 27.06.2022 на суму 5000,00грн, в призначенні платежу зазначено «Юридична допомога, ОСОБА_1 ». Однак відомостей про те, що дана оплата здійснена на підставі Договору про надання правової допомоги №27/05/2022 від 27.05.2022, меморіальний ордер не містить, а тому такий не є належним доказом, що у встановленому законом порядку підтверджує понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката саме за договором №27/05/2022 від 27.05.2022.

Також, не може бути належним доказом, що підтверджує понесені позивачем витрати на правову допомогу адвоката, представлений позивачем попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такий також передбачає понесення витрат за послуги, які адвокатом не надавалися в справі, зокрема підготовка та подання відповіді на відзив у справі №938/256/22. Крім того, даним розрахунком передбачено оплату за участь адвоката в двох судових засіданнях. З матеріалів справи встановлено, що представник позивача - адвокат Кищенко М.В. шість разів брала участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з власних технічних засобів.

З огляду на викладене та враховуючи той факт, що представлені позивачем докази понесених витрат не є беззаперечними та такими, що документально підтверджують у встановленому законом порядку витрати на правову допомогу, детального опису виконаних робіт із розрахунком їх вартості або акту виконаних робіт, позивачем суду не представлено, а тому суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00грн.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовільнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень 00 копійок (чотири тисячі гривень нуль копійок), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду 07 червня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень 00 копійок (чотири тисячі гривень нуль копійок), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 13 895,00 гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП- НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований на території Грузії за адресою: АДРЕСА_3 ; особовий номер НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 13.05.2025.

Суддя Роман ДЖУС