Справа № 456/6445/24
Провадження № 2/456/521/2025
РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

01 травня 2025 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Яніцькій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Підстава позову (позиція позивача). Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованість за договором № 6295646 від 22.01.2023 в розмірі 55 820,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 22.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 6295646 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 20 000,00 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ БК «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитними коштами. 26.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 26.09/23-Ф, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 6295646 від 22.01.2023 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». 31.07.2024 між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено Договір факторингу № 31.07/24-Ф, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 6295646 від 22.01.2023 перейшло до позивача. У зв`язку із порушенням зобов`язання заборгованість відповідача за кредитним договором станом 17.09.2024 становить 55 820,00 грн., яка складається з 20 000,00 грн. заборгованості за кредитом; 35 820,00 грн. заборгованості за нарахованим відсотками за період з 22.01.2023 по 17.09.2024.

В судове засідання представник позивача адвокат Дідух Є.О. не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Позиція відповідача. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи, зокрема на 20.01.2025, 10.03.2025, 07.04.2025, 01.05.2025, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду 17.01.2025, 10.03.2025, 03.04.2025, згідно з довідкою Укрпошти, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про призначення судових засідань на 10.03.2025, 07.04.2025, 01.05.2025 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді від 18.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

З договору про надання споживчого кредит №6295646 від 22.01.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 вбачається, що укладення такого здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток «CreditPlus». Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ТС Товариства. Відповідно до п. 1.2. Договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.3. Договору, cума кредиту (загальний розмір) складає: 20 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Відповідно до 1.4. Договору, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховуються з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі (п.п. 1.2., 1.3., 1.4. Договору). Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього Договору (п. 1.5.1. Договору). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 Договору). Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85% річних; - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 23 075,33% річних (п. 1.7. Договору). Орієнтована вартість кредиту на дату укладання договору складає: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 163 280 грн 00 коп.; - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 161 489 грн. 00 коп. (п. 1.8. Договору). Згідно з п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Споживач має право у випадку неможливості виконати зобов`язання у встановлений термін у повному обсязі ініціювати продовження (пролонгацію) строку кредиту (п. 4.3. Договору). Відповідно до п. 9.6. Договору, останній укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі Сторони Товариства електронним підписом, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання /а.с.26-30/.

З Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит № 6295646 від 22.01.2023 вбачається, що сума платежів за період з 22.01.2023 по 17.01.2024 складе 163 280,00 грн., сума процентів за користування кредитом складе 143 280,00 грн., загальна вартість кредиту складе 163 280,00 грн. /а.с.31/.

З паспорту споживчого кредиту вбачається, що сума кредиту становить 20 000,00 грн., строк кредитування 360 днів, стандартна процентна ставка 726,35% річних (1,99% в день), знижена процентна ставка 717,24% річних (1,692% в день), орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 163 280,00 грн., реальна річна процентну ставка 29653,85% /а.с. 31-33/.

Відповідно до розрахунку заборгованості (картка обліку Договору) за договором № 6295646 від 22.01.2023, заборгованість ОСОБА_1 станом на 25 вересня 2023 року становить 55 820,00 грн. яка складається з 20 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 35 820,00 грн. заборгованість за нарахованим відсотками /а.с. 34-40/.

Згідно з витягом з реєстру боржників від 26 вересня 2023 року, що є Додатком № 1 до Договору факторингу № 26.09/23-Ф від 26 вересня 2023 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за основною сумою боргу становить 20 000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 35 820,00 грн., загальна сума заборгованості - 55 820,00 грн., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 217 днів /а.с. 42/.

Згідно з витягом з реєстру боржників від 31 липня 2024 року, що є Додатоком №1 до Договору факторингу №31.07/24-Ф від 31 липня 2024 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за основною сумою боргу становить 20 000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 35 820,00 грн., загальна сума заборгованості - 55 820,00 грн., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 526 днів /а.с.43/.

Відповідно до Договіру факторингу №31.07/24-Ф від 21.07.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (Клієнт) та ТОВ «Українські фінансові операції» (Фактор), фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників у Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору, про що також був складений акт прийому-передачі реєстру боржників, згідно Додатку № 2 (п. 1.1. 1.2. Договору) /а.с. 69-72/.

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників від 31 липня 2024 року за Договором факторингу № 31.07/24-Ф від 31 липня 2024 року, від ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшов реєстр боржників та право вимоги заборгованості від боржників /а.с. 73/.

Відповідно до Договіру факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт), фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників формуються згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору /а.с. 75-79/.

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників від 26 вересня 2023 року за Договором факторингу № 26.09/23-Ф від 26 вересня 2023 року, від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшов реєстр боржників та право вимоги заборгованості від боржників /а.с.82/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексуУкраїни зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Судом встановлено, що 22 січня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6295646, який підписано електронним підписом відповідача, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 20 000,00 грн.

Електронний підпис відповідача відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Підписанням вказаного договору ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений на сайті https://creditplus.ua, з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Зазначене відповідає висновкам, наданим Верховним Судом у постановах від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.

26 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» та ТОВ «Авентус Україна» укладено Договір факторингу №26.09/23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» права грошової вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 , що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників та витягом з такого реєстру, де вказано, що заборгованість відповідача за кредитним №6295646 від 22.01.2023 становить 55 820,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 35 820,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

В подальшому, 31 липня 2024 року між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» укладено Договір факторингу №31.07/24-Ф, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №6295646 від 22.01.2023 про надання кошти умовах споживчого кредиту, відступлено ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» на користь ТОВ «Українські фінансові операції», що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників та витягом з такого реєстру, де вказано, що заборгованість відповідача за кредитним №6295646 від 22.01.2023 становить 55 820,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 35 820,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 6295646 від 22.01.2023,згідно з яким заборгованість ОСОБА_1 , станом на 25 вересня 2023 року становить 55 820,00 грн., яка складається з 20 000,00 грн. заборгованості за кредитом; 35 820,00 грн. заборгованості за нарахованим відсотками.

Факт надання кредитних коштів відповідачу у сумі 20 000,00 грн. підтверджується випискою з карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк» по платіжній картці № НОМЕР_2 , що емітована на ім`я ОСОБА_1 , за період з 22.01.2023 по 31.01.2023.

Отже, факт укладення між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 договору № 6295646 про надання споживчого кредиту від 22.01.2023 та зарахування коштів на його виконання у сумі 20 000,00 грн. підтверджено належними і допустимими доказами та не спростовано відповідачем.

Судом встановлено, що відповідач належно не виконував зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитами, доказів погашення заборгованості як первинним, так і новому кредитору матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Таким чином, враховуючи наведене суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 6295646 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.01.2023 підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Українські фінансові операції» підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі 55 820,00 грн.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно з правовою позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 12 лютого 2020 року у справі за № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 ч. 2 ст.137 ЦПК України).

Позивачем доведено належними і допустимими доказами факт надання позивачу ТОВ «Українські фінансові операції» адвокатом Дідух Є.О. правничої допомоги, її обсягу та вартості на суму 10 000 грн, що відображено у детальному описі робіт, згідно з договором №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 та акті приймання-передачі наданих послуг №6295646 до договору №01/08/2024-А від 01.08.2024, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн., які є співмірними із складністю справи та наданими адвокатом обсягом послуг.

Також враховуючи, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн., таий слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» /місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська 27, приміщення 2, / заборгованість за договором №6295646 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.01.2023 у розмірі 55 820 /п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять/ грн. 00 коп. що складається із: заборгованості за кредитом 20 000 /двадцять тисяч/ грн.; заборгованості за нарахованими відсотками 35 820 /тридцять п`ять тисяч вісімсот двадцять/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» /місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська 27, приміщення 2, / сплачений судовий збір в розмірі 2 422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 /десять тисяч/ грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», код , місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська 27, приміщення 2;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя В. Л. Бучківська