Провадження № 2/202/1025/2025
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

15 травня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/12899/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, утворена в Донецькій області Донецькою обласною державною адміністрацією про визнання рішення протиправним і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024, у зв`язку з зупиненням роботи Краматорського міського суду Донецької області, в провадження судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Михальченко А.О. надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, утворена в Донецькій області Донецькою обласною державною адміністрацією про визнання рішення протиправним і зобов`язання вчинити певні дії.

07.10.2024 справа прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначене підготовче судове засідання на 06.11.2024.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована у с. Кам`янка, Ясинуватського району, Донецької області, яке є тимчасово окупованим, але в період з 07.07.2017 по 12.02.2025 як внутрішньо переміщена особа фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . З 12.02.2025 ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані обставини підтверджуються довідкою ВПО від 17.07.2017 № та відповіддю Мінсоцполітики від 19.03.2025 на запит суду.

Позивач ОСОБА_2 зареєстрований у с. Кам`янка, Ясинуватського району, Донецької області, яке є тимчасово окупованим, але в період з 07.07.2017 по 12.02.2025 як внутрішньо переміщена особа фактично проживала за адресою: АДРЕСА_3 . З 01.04.2024 ОСОБА_2 як внутрішньо переміщена особа фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані обставини підтверджуються довідкою ВПО від 17.07.2017 № та відповіддю Мінсоцполітики від 19.03.2025 на запит суду.

Позивач ОСОБА_3 зареєстрована у с. Кам`янка, Ясинуватського району, Донецької області, яке є тимчасово окупованим. Знята з обліку внутрішньо переміщених осіб з 2018 року.

Відповідно до ордерів на надання правничої (правової) допомоги АН №1045653, АН №1045655, АН №1045656 представником позивачів у справі є адвокат Петров Герман Вікторович.

З даних Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи документообігу Індустірального районного суду м. Дніпра КП «Д-3» судом встановлено, що адвокат Петров Г.В. (представник позивачів) має електронний кабінет у ЄСІТС.

06.11.2024 у підготовче судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 8 ст. 128, п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України часом вручення процесуальних документів в електронній формі є дата отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Про час та місце судового розгляду представник позивача та позивачі повідомлені належним чином, а саме через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується відповідною довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету адвоката Петрова Г.В.

Додатково позивачі повідомлені про судове засідання смс-повісткою на вказані у позові номери телефонів, що підтверджується довідками про доставку смс-повістки.

Будь-яких заяв на адресу суду не надали.

03.12.2024, 16.01.2025, 11.02.2025 у підготовчі судові засідання позивачі та їх представник не з`явилися.

Про час та місце судового розгляду представник позивача та позивачі повідомлені належним чином, а саме через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується відповідною довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету адвоката Петрова Г.В.

Додатково позивачі повідомлені про судове засідання смс-повісткою на вказані у позові номери телефонів, що підтверджується довідками про доставку смс-повістки.

Будь-яких заяв на адресу суду не надали.

11.02.2025 підготовче провадження по справі закрите, справа призначена до розгляду по суті на 10.03.2025.

10.03.2025 у судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися.

Про час та місце судового розгляду представник позивача та позивачі повідомлені належним чином, а саме через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується відповідною довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету адвоката Петрова Г.В.

Додатково позивачі повідомлені про судове засідання смс-повісткою на вказані у позові номери телефонів, що підтверджується довідками про доставку смс-повістки.

Будь-яких заяв на адресу суду не надали.

17.04.2025, 15.05.2025 у судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися.

Про час та місце судового розгляду представник позивача та позивачі повідомлені належним чином, а саме через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується відповідною довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету адвоката Петрова Г.В.

Додатково позивачі повідомлені про судове засідання смс-повісткою на вказані у позові номери телефонів, що підтверджується довідками про доставку смс-повістки.

Крім того, на адресу позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 АДРЕСА_2 судом шляхом поштового відправлення направлені судові повістки, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Будь-яких заяв на адресу суду не надали.

З наведеного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були належним чином повідомлений про всі 4 підготовчі судові засідання (доставлення судових повісток в електронний кабінет представника, додатково смс-повістка) та 3 судові засідання по суті справи (доставлення судових повісток в електронний кабінет представника, повернення судової повістки з відміткою «адресат відсутній з вказаною адресою», додатково смс-повістки).

Відтак судом були вжиті усі можливі, передбачені Цивільним процесуальним кодексом, заходи щодо належного повідомлення позивачів про судові засідання з метою реалізації ними своїх процесуальних прав, але позивачі на жодне з судових засідань не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі не подали.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини друга, четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю варто розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (частина перша статті 131 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позов без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Тобто законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони, а тому саме позивач має продемонструвати свій процесуальний інтерес у як найшвидшому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі.

Відтак норми частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Тож, під час вирішення питання про залишення позову без розгляду правове значення має виключно належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 09 грудня 2021 року у справі № 754/16126/16 (провадження № 61-17043св21).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язки добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20), від 21 грудня 2020 року у справі № 484/146/16-ц (провадження № 61-3299св20)).

Додатково судом врахувано, що прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанова Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

Проаналізувавши процесуальну поведінку позивачів суд доходить висновку про зловживання позивачами своїми процесуальними правами, оскільки справа перебувала в провадженні суду з жовтня 2024 року, починаючи з 06.11.2024 року, в судові засідання позивачі не з`являлись жодного разу, рухом справи не цікавились, заяви про розгляд справи за їх відсутність не подавали, що впливало на тривалість розгляду справи та неможливість вирішення позову. Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивачів у випадку зловживання ними своїми процесуальними правами.

Крім цього суд враховує, що у постанові Верховного Суду по справі № 310/12817/13 від 22.05.2019 викладено правову позицію з питання залишення позову без розгляду при повторній неявці позивача. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, утворена в Донецькій області Донецькою обласною державною адміністрацією про визнання рішення протиправним і зобов`язання вчинити певні дії слід залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою у судове засідання позивачів, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи.

Керуючись статтями 2, 3, 10, 58, пунктом 3 ч. 1 статті 257 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комісії з розгляду питань, пов`язаних з наданням грошової компенсації постраждалим, житлові будинки яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, утворена в Донецькій області Донецькою обласною державною адміністрацією про визнання рішення протиправним і зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Копію ухвали негайно надіслати усім учасникам справи.

За адресою https://ind.dp.court.gov.ua/sud0417 учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала складена та підписана суддею 15.05.2025

Суддя АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО