Справа № 296/1115/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Цимбалюк А.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. 06.02.2024 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до ОСОБА_4 (далі відповідачі), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 04.02.2025 просив:

(1) припинити право власності ОСОБА_4 на 1/8 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 ;

(2) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 .

1.2. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , з якою спільно проживав у вказаній квартирі. Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 квітня 1996 року, йому належить 1/2 частина зазначеної квартири. У 1999 році, за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира, 1/4 частина квартири перейшла у власність його сина ОСОБА_6 як спадкоємця.

28 травня 1999 року позивач уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_4 . У період шлюбу, 20 березня 2000 року, він придбав 1/4 частину квартири у сина, яка стала об`єктом спільної сумісної власності подружжя. 05 березня 2001 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка не проживала у квартирі, не користувалася нею, не брала участі у витратах на її утримання та не виявляла до неї інтересу. Також місце перебування відповідачки позивачу невідоме, що унеможливлює вирішення спору в позасудовому порядку.

1.3. Посилаючись на те, що частка відповідачки у розмірі 1/8 є незначною, не може бути виділена в натурі, квартира є неподільною, а спільне користування нею є неможливим, у зв`язку з чим, позивач просить суд припинити право власності відповідачки на 1/8 частку квартири та визнати за ним право власності на цю частку із виплатою відповідачці відповідної грошової компенсації та визнати за ним право власності на частку.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 01.03.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/1115/24, яку вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження.

2.2. 04.02.2025 ухвалою суду прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову.

2.3. 25.02.2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні.

2.4. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити та надали квитанцію від 24.04.2025 про внесення на депозит 128 890 грн. вартості 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 .

2.5. Відповідачка ОСОБА_4 не подала відзиву на позовну заяву, не надала суду жодних письмових пояснень або доказів, які могли б спростувати доводи позивача, та без поважних причин не з`являлась на судові засідання, попри належне повідомлення про їх проведення. У зв`язку з цим суд розглядає справу за наявними в матеріалах доказами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що стверджується рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26.05.1994 у справі №2-818, свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого 22.04.1996 першою житомирською державною нотаріальною конторою за реєстром №3-3007, договором купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Н.В. 20.03.2000 за реєстром №839, та про що КП «житомирське БТІ» Житомирської обласної ради видано відповідну довідку від 11.05.2023 №2153 на наявність зареєстрованого майна що стверджується технічним паспортом на квартиру від 14.05.2015 (а.с. 8-12,55-56).

3.2. 05.03.2001 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , укладений 28.05.1999, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.13,зворот).

3.3. Відповідно до звіту про оцінку майна №20241115/1-М, виконаного ФОП ОСОБА_8 , вбачається, що оціночна вартість 1/8 частини квартири АДРЕСА_1 становить 128 890 грн (а.с. 53).

3.4. ОСОБА_1 сплатив на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області грошові кошти у розмірі 128 890 грн, що стверджується оригіналом квитанції від 24.04.2025 (а.с. 74).

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Статтею 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

4.2. Згідно з частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

4.3. Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

4.4. За змістом статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

4.5. Частинами першою, другою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

4.6. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

4.7. Частинами першою - третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

4.8. Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Установлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві власності у розмірі 3/4 частини. Частка у розмірі 1/4 була придбана під час шлюбу з відповідачкою ОСОБА_4 , а тому відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України вона набула статусу спільної сумісної власності.

5.2. Після розірвання шлюбу між сторонами 05.03.2001 року, відповідачка не здійснювала жодних дій, що свідчили б про реалізацію нею своїх прав як співвласника, а саме: не користувалась житлом, не несла витрат на його утримання, не платила комунальні платежі, не підтримувала зв`язок з позивачем, не проживала в квартирі.

5.3. Частка у розмірі 1/8 є незначною, що унеможливлює її виділ в натурі, а також спільне володіння і користування майном. Спірна квартира є неподільним об`єктом нерухомості, яка втратить своє цільове призначення в разі поділу.

5.4. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування є неможливим, а припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. Суд вважає, що у справі наявні усі ці обставини, зокрема перші три з них.

5.5. Суд вважає, що припинення права відповідачки на частку не завдасть їй істотної шкоди, зважаючи на багаторічну відсутність інтересу до нерухомості та відсутність даних про наявність у неї потреби в цьому житлі. Позивач підтвердив сплату вартості 1/8 частки квартири на депозитний рахунок.

5.6. Згідно зі ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Однак у випадках, передбачених законом, за умови компенсації, таке припинення можливе, що підтверджується судовою практикою, в тому числі постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 908/1754/17.

5.7. Враховуючи відсутність заперечень з боку відповідачки, належність та допустимість наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Згідно частини першої, третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

6.2. Відповідно до частини першої, частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.3. Відповідно до положень підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

6.4. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарг подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

6.5. Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн. 00 коп. (ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»).

6.6. Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено в частині вимог про припинення права власності відповідача на частку у спільному майні, та право власності на яку визнано за позивачем, тобто задоволено вимогу майнового характеру в розмірі 128 890 грн (вартість частки у спільному майні), то за правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1288,90 грн.

Керуючись статтями 76-80, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

2. Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 із виплатою вартості цієї частки у розмірі 128 890 (сто двадцять вісім вісімсот дев`яносто) гривень, що внесена ОСОБА_1 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області відповідно до квитанції до платіжної інструкції від 24.04.2025 № 0.0..1.

3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 внаслідок припинення права власності ОСОБА_4 на частку вказаної квартири.

4. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 288 (тисяча двісті вісімдесят вісім) гривень 90 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_3 ,

РНОКПП НОМЕР_2

Головуючий суддя Олена РОЖКОВА