Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/447/25
Провадження № 2/935/150/25
У Х В А Л А

12 травня 2025 року м.Коростишів

про повернення позовної заяви

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення ,

установив:

Представник позивача ОСОБА_4 звернулась до суду з даною заявою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить усунути перешкоди у користуванні належним позивачу будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідачів як таких, що безпідставно проживають в цьому будинку, без надання їм житлового приміщення.

Як вбачається з позовної заяви, вона підписана та подана до суду представником позивача за довіреністю Чорнойван Н.А.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом норми ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 ЦПК України.

Звертаючись до суду, позивач просить суд виселити відповідачів, які проживають у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто у даній справі позивач заявив вимоги немайнового характеру, у зв`язку з чим у ній неможливо визначити ціну позову, а тому справа не належить до категорії малозначності на підставі пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Також справа не може бути визнана судом малозначною відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, оскільки спір стосується права розпоряджатися своїм житлом. Термін «житло» в тлумаченні Європейського суду з прав людини означає насамперед місце, де особа є «вдома», яке охоплюється захистом 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, втручання у яке обґрунтоване пунктом 2 статті 8 та, зокрема, чи був цей захід здійснений «відповідно до закону» в контексті цього пункту. ЄСПЧ підкреслює, що вираз «відповідно до закону» у пункті 2 статті 8 Конвенції значною мірою покладає на національне законодавство і державу обов`язок дотримання матеріальних і процесуальних норм (з відповідними виправленнями, «Елсі та інші проти Туреччини», заява № 23145/93 і 25091/94, п. 697, 13 листопада 2003 року).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Згідно з висновком Конституційного Суду України (рішення від 8 квітня 1999 року №3-рп/99) за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

За змістом ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

З доданої до позовної заяви довіреності, виданої 06.09.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_4 вести його справи в усіх судових інстанціях по всіх категоріях справ з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі та потерпілому, в тому числі з правом пред`явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання повністю або частково позову, зміни підстав або предмета позову, укладання мирової угоди, оскарження рішення (ухвали, постанови) суду, подання виконавчого документа до стягнення. Документи, що підтверджують право Чорнойван Н.А. на заняття адвокатською діяльністю до позову не долучено.

Згідно з Єдиним реєстром адвокатів України, відомості, що Чорнойван Н.А. є адвокатом, відсутні, і таких відомостей останньою суду також не надано.

З позовної заяви встановлено, що позивач пред`явив позовні вимоги в порядку ст. 391 ЦК України як власник майна, права якого порушені. Отже, за змістом правовідносин між сторонами, даний спір виникає з відносин права власності, і справа не є малозначною, та підлягає розгляду у загальному позовному провадженні. А відтак, представництво інтересів у даній справі повинно здійснюватися лише адвокатом ( ч. 1 ст.60 ЦПК).

Приписами ч. 4 ст. 62 ЦПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Представник за довіреністю не є особою, яка може здійснювати представництво інтересів сторони у даній цивільній справі. ОСОБА_4 , яка підписала позовну заяву, не надано доказів, що вона є адвокатом, а тому не має права її підписувати у зв`язку з відсутністю повноважень.

Відповідно положень п.1ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що позовну заяву підписано особою, яка не має на це права, вважаю за необхідне повернути позовну заяву разом з доданими документами.

Керуючисьст.185,258-260 ЦПК України,

ухвалив:

Повернути ОСОБА_4 позовну заяву, подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали апеляційної скарги.

Суддя М.М. Рибнікова