КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/6090/2025 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» - Тимошенка Олександра Олександровича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 76400, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем від 09.10.2020; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 1 211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, а також вчинив виконавчий напис на підставі документів, що не були нотаріально посвідчені, у зв`язку із чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований за реєстровим № 76400, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 62388261 від 30.01.2019, у загальному розмірі 19 887,85 грн. Стягнуто з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн, а всього 7 211,20 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині стягнення витрат на правову допомогу, представник ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» - Тимошенко О.О. подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає, що ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції не врахував відсутність в матеріалах справи детального опису виконаних адвокатом робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат, а також договору про надання правничої допомоги.

Вважає також, що заявником явно завищено вартість витрат на правову допомогу, оскільки ціна за написання позовної заяви не відповідає складності справи.

Також звертає увагу суду, що суд першої інстанції не взяв до уваги заперечення апелянта щодо необґрунтованості витрат на професійну правничу допомогу.

Відзивів на адресу Київського апеляційного суду в порядку статті 360 ЦПК України не надходило.

У судове засідання учасники справи не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства, про причини неявки суд не повідомляли, що у відповідності до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині вирішення питання стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів виходить з наступних норм матеріального права та процесуального законодавства, а також обставин справи.

Згідно частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Матеріали справи свідчать, що 13 червня 2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Підодвірним Т.І. укладений договір про надання правової допомоги, предметом якого є надання клієнту правової допомоги, пов`язаної із захистом його прав і законних інтересів в судах усіх інстанцій. Юридичні послуги, що надаються на підставі цього договору, складаються з комплексу дій чи самостійних операцій, зокрема аналізу діючого законодавства та існуючої судової практики, необхідних і достатніх для досягнення мети, поставленої Замовником. При чому обсяг таких дій визначається на розсуд Виконавця. (а.с.12-15).

На підтвердження понесених витрат в суді першої інстанції, позивач надав Акт виконаних робіт від 14 червня 2024 року, який містить розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу із зазначенням виду правової допомоги та проведеної адвокатом роботи, а саме: 1) надання усної консультації щодо підстав та порядку визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, порядку подання позовних заяв до суду та їх розгляду, можливостей апеляційного оскарження судових рішень в порядку цивільного судочинства. Також сторонами узгоджено правову позицію та визначено план дій у справі (тривалість - 1 год., вартість 1 год. Консультації - 1000, 00 грн); 2) Виконавцем проведено аналіз судової практики місцевих та апеляційних судів щодо вирішення даної категорії спорів (тривалість 2 год., вартість загалом 2000,00 грн); 3) Виконавцем підготовлено позовну заяву (тривалість 5 год., вартість однієї години - 600,00 грн, загалом - 3 000,00 грн). Загальна вартість послуг з надання професійної правничої допомоги станом на 14.06.2024 року складає 6000,00 грн. Оплата виконаних робіт за договором про надання професійної правничої допомоги замовником проведена у готівковій формі, в сумі 6000,00 грн. (а.с. 11)

Дослідивши наданий позивачем Акт виконаних робіт від 14 червня 2024 року, з урахуванням складності справи, принципів співмірності та розумності судових витрат, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, переліку наданих послуг та обсягу робіт, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 6000,00 грн.

Колегія суддів апеляційного суду відхиляє як необґрунтовані доводи апелянта про те, що Договір про надання правової допомоги свідчить про надання юридичних послуг, які не є витратами на професійну правничу допомогу, оскільки професійна правнича допомога - це різновид правовоїдопомоги, який здійснюється адвокатом в суді шляхом представництва інтересів учасника судового процесу.

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності доказів фактичного підтвердження оплати послуг адвоката не можуть бути підставою для скасування рішення в цій частині, так як у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2023 року по справі № 760/10847/20-ц.

Вирішуючи питання спвімірності розміру витрат на правову допомогу, про відшкодування яких заявлено позивачем, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є реальним та підтвердженим належними доказами.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення в оскаржуваній частині відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» - Тимошенка Олександра Олександровича - залишити без задоволення.

РішенняДніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А.