Справа № 404/5742/23
Номер провадження 2/404/1286/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання у розмірі 335 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що протягом 19 років 07 місяці 09 дні позивач працював на підприємстві, а саме з 15 травня 2022 року по 30 вересня 2002 року (04 місяці 16 днів) підземним гірником, з 01 жовтня 2002 року по 23 грудня 2021 року (19 років 02 місяці 23 дні) підземним стовбуровим шахт «Південна» та «Центральна» ДП «Східний ГЗК», в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища.

З підприємства був звільнений 23 грудня 2021 року згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Згідно даних інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) № 15-20-03/1486-22 від 18 лютого 2022 року, затвердженої начальником Управління Держпраці у Кіровоградській області, умови його праці визначені такими, що відносяться до категорії «шкідливі» по вмісту пилу в повітрі робочої зони, шуму, вібрації, мікроклімату (температура повітря, відносна вологість повітря, швидкість руху повітря), важкості праці та напруженості трудового процесу.

Відповідно до п. 8 Інформаційної довідки характеристика факторів виробничого середовища і трудового процесу надається окремо щодо кожної професії згідно з вимогами додатка 12 до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві на підставі посилань на архівні дані підприємства (установи, організації), територіального органу Держпраці, наукових установ, характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах.

Відповідно до «Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» умови його праці на робочих місцях Інгульської шахти ДП «СхідГЗК» за професією підземного гірника відноситься до 3 класу 2 ступеня шкідливості та небезпечності та за професією підземного стовбурового відноситься до 3 класу 2 ступеня шкідливості та небезпечності.

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 травня 2022 року підставою виникнення в нього професійного захворювання є тривалий стаж роботи (19 років 07 місяців) на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК» в шкідливих та небезпечних умовах праці, що призводять до перевищення ГДР фізичного навантаження шуму при використанні функціональних обов`язків, що обумовлено технологічним процесом використанням засобів індивідуального захисту.

Відповідно до п. 18 акту причина виникнення професійного захворювання: рівень фізичного перевантаження, а саме: час перебування в незручній робочій позі складає до 26,9% при нормі 25%, кількість вимушених (більше 30о) нахилів корпусу за зміну становити до 156 -158 при нормі 51-100 відносяться до ІІІ класу 2 ступеню важкості трудового процесу. За показниками напруженості трудового процесу (особистий ризик) та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну ІІІ клас 2 ступень напруженості трудового процесу. Рівень шуму 84-88 дБА при нормі 80 дБА, мікроклімат: температура повітря робочої зони +10,0С при нормі +17+26С, рівень відносної вологості до 82% при нормі

14 грудня 2021 року ЛЕК ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» позивачу було встановлено такі професійні захворювання: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 білатеральна в фазі загострення, з помірно вираженим больовим і м`язово-тонічним синдромами, статико-динамічними порушеннями. Деформуючий артроз з періартрозом колінних суглобів, больовий синдром.

Супутній діагноз: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ ст. (з легким зниженням слуху) за класифікацією В.О. Остапкович і Н.І. Пономарьової. Хронічна вертеброгенна цервікобрахіалгія помірно виражена з двобічним плечолопатковим та ліктьовим пері артрозом. OU- міопія сл.ст.

У зв`язку зхі шкідливими і тяжкими умовами праці, які характеризувалися наявністю шкідливих виробничих факторів, що перевищували граничнодопустимі норми, через недосконалість робочого місця, з вини відповідача, він отримав хронічні професійні захворювання.

У зв`язку із заподіянням з вини відповідача шкоди здоров`ю позивача, 08 червня 2022 року він пройшов первинний огляд медико-соціальною експертною комісією, де було визначено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 60% (радикулопатія 45%, приглух. 15%), що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА №105724 від 08 червня 2022 року та 3 групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ №197305 від 08 червня 2022 року, безтерміново.

Вказано, що професійне захворювання в позивача з`явилося в 2017 році. Він неодноразово лікувався в медичних закладах з приводу болю у шийному та попереково-крижовому відділах хребта з іррадіацією в плечовий пояс та нижні кінцівки, більше в праву ногу, він постійно відчуває біль та обмеження рухів у плечах, ліктьових та колінних суглобах, його хода утруднена, відчуває загальну слабкість, швидку втомлюваність, зниження слуху. Болі в спині та ногах бувають нестерпними, тому йому постійно доводиться приймати ліки для усунення больового синдрому та зняття запалення. Лікування радикулопатії завжди тимчасове, адже захворювання потребує постійного контролю, кожні півроку необхідно проходити клінічне обстеження для недопущення посилення симптомів.

Внаслідок отриманого професійного захворювання, позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування.

У зв`язку з отриманим професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізувати свої звички та бажання, зокрема, у позивача постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, кашлем, задишкою та постійними болями. Важко переносить задуху, адже піднімається тиск та пульс. Перепади атмосферного тиску та різка зміна погоди впливають на здоров`я і відчуває сильні головні болі. На лікування витрачаються значні кошти із загального сімейного бюджету. Позивач не має змоги працювати, з обережністю виконує хатню роботу, йому протипоказано будь яке фізичне навантаження.

Тривалий процес лікування захворювання, пов`язаного з виробництвом, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. Він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані поганим самопочуттям та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманого ушкодження здоров`я, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості у почуттях страху. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах, що позбавляє можливості приділяти належну увагу своїй рожині.

Глибина душевних страждань викликана, окрім вказаного, також тим, що підприємство не виконувало свій обов`язок по створенню безпечних умов праці, знехтувало та завдало шкоди здоров`ю. Тривалі роки не удосконалювало виробництво, не створювало умов для механізації виробництва та зменшення впливу шкідливих факторів на здоров`я працівників.

На даний час самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни в його житті є незворотними, усвідомлення того, що здоров`я не відновити і він залишиться інвалідом на усе життя пригнічує, завдає душевного болю та страждань.

За вказаного змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права та просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 335 000 грн. (50х6700 (мінімальний розмір заробітної плати станом на 01 січня 2023 р.)). Вважає, що саме такий розмір моральної шкоди буде еквівалентним завданим йому моральним стражданням і достатнім для їх відшкодування (компенсації).

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Представником відповідача 20 жовтня 2023 року подано відзив на позовну заяву. Вказано, що в позовній заяві позивач посилається на акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 20 травня 2022 року, як на основний доказ в обґрунтування своїх позовних вимог стосовно стягнення з відповідача моральної шкоди за завдану шкоду здоров`ю.

ДП «СхідГЗК» вважає недоведеним спричинення позивачу моральної шкоди, провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача з порушення вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 ЗУ «Про охорону праці» та настанням у позивача негативних наслідків втрати професійної працездатності встановленої первинно з 08 червня 2022 року у розмірі 60%. Відсутні підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Вказано, що позивачем не надано доказів того, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини відповідача, яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня пилу гірничої маси на робочому місці позивача, показників вадкості праці, про що позивач пише у позовній заяві, посилаючись на висновки комісії при розслідуванні хронічного професійного захворювання, на підставі яких складено акт розслідування причини професійного захворювання від 20 травня 2022 року, в якому навпаки спростовуються доводи позивача про відповідальність підприємства, зокрема в п. 20 зазначеного акту вказано, що особи, які порушили законодавство про охорону праці гігієнічні регламенти і нормативи відсутні, таким чином відсутні правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок професійного захворювання.

На сьогоднішній день з відшкодування моральної шкоди визначилась стала судова практика, де суд оцінює розмір моральних витрат в даних правових спорах в розмірі 120 000 грн. В разі задоволення позову відповідач вважає, що справедливою сумою відшкодування моральної шкоди буде сума в розмірі 120 000 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 травня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

У судове засідання представник позивача, адвокат Бузинарська Д.М. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог із наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Судом установлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював на ДП «Східний ГЗК», з 15 травня 2022 року по 30 вересня 2002 року (04 місяці 16 днів) підземним гірником, з 01 жовтня 2002 року по 23 грудня 2021 року (19 років 02 місяці 23 дні) підземним стовбуровим шахт «Південна» та «Центральна» ДП «Східний ГЗК».

23 грудня 2021 року звільнений згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України.

З інформаційної довідки про умови праці від 18 лютого 2022 року, Управління держпраці у Кіровоградській області, вбачається, що відповідно до «Гігієнічної кваліфікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» умови праці ОСОБА_1 на робочих місцях Інгульської шахти ДП «Східний ГЗК» за професією підземного гірника відноситься до 3 класу 2 ступеню шкідливості та небезпечності та за професією підземного стовбурового відноситься до 3 класу 2 ступеня шкідливості та небезпечності.

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання зазначено, що професійне захворювання у позивача виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці, в умовах перевищення ГДР фізичного навантаження, пилу, при виконанні функціональних обов`язків, що обумовлено технологічним процесом з використанням засобів індивідуального захисту. Рівень фізичного перевантаження, а саме: час перебування в незручній робочій позі складає 26,9 при нормі 25%, кількість вимушених (більше 30°) нахилів корпусу за зміну становить до 156-158 при нормі 51-100 відноситься до ІІІ класу 2 ступеня важкості трудового процесу. За показниками напруженості трудового процесу (особливий ризик) та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну ІІІ клас 2 ступінь напруженості трудового процесу.

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» № 2236 від 14 грудня 2021року позивачу встановлений наступний діагноз: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ ст. (з легким зниженням слуху) за класифікацією В.О. Остапкович і Н.І. Пономарьової. Хронічна вертеброгенна цервікобрахіалгія помірно виражена з двобічним плечолопатковим та ліктьовим пері артрозом. OU- міопія сл.ст.

У довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності безтерміново, причина інвалідності - професійне захворювання.

З довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги вбачається, що ступінь втрати працездатності позивача становить 60%, з датою переогляду - безтерміново.

Відповідно виписки №1165 з медичної карти стаціонарного хворого КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», позивач з 01 лютого 2022 року по 08 лютого 2022 року проходив лікування у стаціонарі з діагнозом: хронічний обструктивний трахеобронхіт, фаза загострення. Емфізема легень. Дифузний пневмофіброз. Ускладнення: ЛН ІІ ст.

З виписки із медичної картки амбулаторного хворого КНП «Поліклінічне об`єднання» МР м. Кропивницького», вбачається, що позивач знаходився на лікуванні в стаціонарі з 01 листопада 2021 року по 16 листопада 2021 року з діагнозом: поліостеоартроз обох плечових, ліктьових і колінних суглобів І-ІІ ст. ПФС І-ІІ ст.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторно-поліклінічного хворого Кіровоградської центральної районної лікарні, позивач з 20 вересня 2021 року по 04 жовтня 2021 року знаходився в закладі у стаціонарі з діагнозом: розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням шийного та поперекового відділів хребта 11 ст. Вертеброгенна цервікокраніалгія та люмбішіалгія двобічна з акцентом зліва. Виражений больовий синдром з м`язові-тонічними проявами. ПБХ 1-11 ст.

Відповідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», позивач знаходився на лікуванні з 22 жовтня 2021 року по 29 жовтня 2021 року. Повний діагноз: шийна та попереково-крижова хронічна полірадикулопатія, часто рецидивубчий перебіг на фоні розповсюдженого остеохондрозу хребта з переважним ураженням шийного та поперекового відділів, стадія загострення. Больовий синдром вираженого ступеню з стійкими м`язові-тонічними та стато-динамічними порушеннями на шийному та поперековому рівнях. Вертеброгенно обумовлений периферичний ангіодистонічний синдром верхніх та нижніх кінцівок. Поліостеартроз ліктьових, плечових, колінних, ключичних, кистьових суглобів. Виражений больовий синдром. НФ ІІ ст.

З виписки із медичної карти амбулаторного хворого КНП КРР «Кропивницька центральна районна лікарня» вбачається, що позивач з 11 жовтня 2021 року по 21 жовтня 2021 року перебував на лікуванні з діагнозом: деформуючий осте артроз обох плечових та ліктьових суглобів ІІ ст., ПФС І-ІІ ст., фаза загострення. Больовий синдром помірної інтенсивності.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторно-поліклінічного хворого Кіровоградської центральної районної лікарні, позивач з 20 вересня 2021 року по 04 жовтня 2021 року знаходився на лікуванні у стаціонарі. Діагноз: розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням шийного та поперекового відділів хребта 11 ст. Вертеброгенна цервікокраніалгія та люмбішіалгія двобічна з акцентом зліва. Виражений больовий синдром з м`язові-тонічними проявами. ПБХ 1-11 ст.

Відповідно до виписки-епікризу №4494/908 із медичної картки стаціонарного хворого ЦПМСД №2 м. Кропивницький, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у ДП «Український НДІ промислової медицини» з 01 грудня 2021 року по 15 грудня 2021 року. Діагноз: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 білатеральна, в фазі загострення, з помірно вираженими больовим і м`язово-тонічним синдромами, статико-динамічними порушеннями. Деформуючий артроз з пері артрозом колінних суглобів, больовий синдром.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторно-поліклінічного хворого Кіровоградської центральної районної лікарні, позивач з 02 вересня 2021 року по 15 жовтня 2021 року знаходився на лікуванні у стаціонарі. Діагноз: розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням шийного та поперекового відділів хребта 11 ст. Вертеброгенна цервікокраніалгія та люмбішіалгія двобічна з акцентом зліва. Виражений больовий синдром з м`язові-тонічними проявами. ПБХ 1-11 ст.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

За ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо- геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я, їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо).

Згідно ст. 38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах.

Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як працівнику, належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими.

В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно статті 237-1 КЗпП України відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Аналізуючи наведені вище докази, суд вважає доведеним, що позивачу спричинено ушкодження здоров`я внаслідок шкідливих та небезпечних умов праці на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК», що призвело до виникнення у позивача хронічного професійного захворювання.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

У пункті 13 цієї постанови роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Суд зазначає, що у зв`язку із вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості в повній мірі реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя, усвідомлення чого завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища об`єктивно викликають у позивача переживання, страждання, стрес та депресію.

Таким чином, суд бере до уваги при обрахунку розміру моральної шкоди позивачу внаслідок професійного захворювання кількість часу, який він пропрацював у шкідливих умовах на підприємстві відповідача, ступінь втрати ним працездатності через професійне захворювання (60%), розмір мінімальної заробітної плати на час розгляду справи, глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, призначення позивачу третьої групи інвалідності безтерміново, характер професійних захворювань, їх наслідки для здоров`я позивача.

Керуючись принципом розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити позов частково та визначити розмір компенсації в сумі 150 000,00 грн., що на переконання суду відповідатиме завданій позивачу моральній шкоді через незворотність впливу негативних наслідків професійного захворювання на стан його здоров`я та подальше життя позивача.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (справа «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

Згідно із законом України № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», який набрав чинності 23.05.2020, стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом, який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду крім сум,що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. В даному випадку мова йде про відшкодування шкоди, завданої платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим вони не включаються до загального оподатковуваного доходу платника податків.

З урахуванням вищезазначеного та враховуючи дотримання засад розумності і справедливості, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 150 000 грн, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, що він зазнає у зв`язку з погіршенням здоров`я, оскільки встановлення відсотків втрати працездатності безумовно тягне за собою невідворотні зміни, як у професійному, так і у буденному житті позивача.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 150 000 грн. У стягненні решти суми на відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1500 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 150 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат в дохід держави судовий збір в розмірі 1 500 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», місцезнаходження: 52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, .

Повний текст судового рішення складено 20.05.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова