Справа № 642/8200/24
Провадження № 2/642/230/25
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А. М.,

за участю секретаря судових засідань Антонян А. М.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Шесточенко Т.І.,

представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Мойсюка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості у спадкуванні, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Холодногірського районного суду м. Харкова перебуває позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просить: 1) встановити юридичний факт її постійного проживання зі спадкодавцем, ОСОБА_4 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом 25 років до відкриття спадщини; 2) змінити черговість у спадкуванні та надати ОСОБА_1 право на спадкування майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 разом зі спадкоємицею третьої черги за законом ОСОБА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 січня 2025 року дану заяву залишено без руху та надано заявнику час для усунення її недоліків, шляхом надання підтвердження про сплату судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру та відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про спадщину із зазначенням причин такої відмови.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 січня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд вирішено проводити у загальному позовному провадженні. Призначено підготовче судове засідання.

19 лютого 2025 року від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Мойсюка А.М. через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву.

03 березня 2025 року через канцелярію суду подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій останні просили встановити юридичний факт спільного постійного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , а також визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - за кожною право власності на 1/12 частку квартири АДРЕСА_2 .

У підготовчому судовому засідання позивачка та ї представник - адвокат Шесточенко Т. І. проти прийняття до розгляд зустрічного позову не заперечували.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Мойсюк А.М. у судовому засіданні заперечував у прийнятті зустрічного позову, посилаючись на порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу. Звернув увагу суду на порушення строку для подачі зустрічного позову. Крім того, вказав, що зустрічний позов поданий ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , однак ОСОБА_5 не є учасником справи

Відповідачка ОСОБА_3 до суду не прибула, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. З позовом ОСОБА_1 згодна, обставини на які посилається позивачка підтверджує. Зустрічний позов підтримує.

Заслухавши доводи сторін, ознайомившись із зустрічним позовом та доданими до нього документами, матеріалами цивільної справи, приходжу до висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним, виходячи з наступного.

Відповідно ч.ч.1, 2, 3ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов.

Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову. Задоволення зустрічного позову зазвичай повністю або частково виключає задоволення первісного позову.

Аналіз вказаної статті дає підстави вважати, що прийняття до спільного розгляду зустрічного позову є правом, а не обов`язком суду, і допускається воно у випадку визначення доцільності судом такого розгляду при наявності обставин, визначених у ст. 193 ЦПК України.

При цьому, прийняття та розгляд зустрічного позову має сприяти об`єктивному та всебічному розгляду справи, із дотриманням прав та інтересів всіх учасників справи, в тому числі щодо розгляду справи у розумні терміни.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як роз`яснено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції", судам слід мати на увазі, що, оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

Порядок прийняття зустрічного позову передбачений ст. 193 ЦПК України, яким визначено, що підставами прийняття зустрічного позову до спільного розгляду є взаємопов`язаність, доцільність розгляду в одному провадженні, а також, можливість виключення повністю або частково задоволення первісного позову, у разі задоволення зустрічного позову.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним. Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

Виходячи зі змісту ст. 193 ЦПК України, законодавством не передбачено прийняття зустрічного позову в частині заявлених вимог. Наслідком прийняття зустрічного позову є його об`єднання в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до ч. 10 ст. 188 ЦПК України, справи об`єднані в одне провадження, роз`єднанню не підлягають.

Предметом розгляду справи № 642/8200/24 є встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка й жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості у спадкуванні.

Як убачається із зустрічної позовної заяви, позивач просить встановити юридичний факт спільного постійного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , а також визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - за кожною право власності на 1/12 частку квартири АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги про визнання права власності не є зустрічними виходячи зі змісту, предмету та підстав позову.

Суд указує, що позивач за зустрічним позовом абсолютно не обґрунтував в чому полягає пов`язаність первісного і зустрічного позовів.

Виходячи з предмету позову та суб`єктивного складу сторін за первісним та зустрічним позовом, ці позови є різними за своєї правової природою, обраним способом захисту, заявлені вимоги не є однорідними, як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін спору, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, їх спільний розгляд є недоцільним.

З урахуванням викладеного та зважаючи на те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, суд доходить висновку про відсутність підстав для прийняття зустрічного позову та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом, що не позбавляє відповідача права звернутись до суду з окремим позовом в загальному порядку.

У зв`язку з цим суд вважає відмовити ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у прийнятті зустрічного позову та повернути його позивачам, роз`яснивши право подати даний позов до суду для розгляду в іншому провадженні.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 185, 193 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, визнання права власності в порядку спадкування за законом в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості у спадкуванні.

Матеріали зустрічного позову повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом право на звернення з позовом до суду на загальних підставах.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12.05.2025.

Суддя А. М. Гримайло