У Х В А Л А

Справа № 183/4603/25

№ 2-з/183/43/25

19 травня 2025 року м.Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Оладенко О.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Перша самарівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

13.05.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Дрожак Ю.М., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений нею 05 лютого 2014 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В., зареєстровано в реєстрі за №190 та застосувати наслідки недійсності заповіту.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог заяви зазначає, що дізнавшись про розгляд даної справи судом, у відповідача може виникнути намір отримати всі правовстановлюючі документи на квартиру, продати її, подарувати чи відчужити її на користь інших осіб, що зробить неможливим виконання рішення суду по справі, якщо позовні вимоги позивача будуть задоволені. Тим більш, відповідачка наразі не користується зазначеною квартирою, та не потребує цього, так як з 2016 року проживає та перебуває в росії, з 2019 року до України не поверталась. Право власності за відповідачем на квартиру на сьогодні не зареєстроване, тому права власності відповідача не будуть порушені.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною першої статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема, арешт майна та заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, тобто, не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову, а суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, отже, вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Як вже зазначалось, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявником не додано відомостей про власника спірного майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Сама ж заявниця зазначає, що право власності за відповідачем на квартиру на сьогодні не зареєстроване.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, заявником у заяві про забезпечення позову не доведено наявність зв`язку між заходами забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії, та предметом позову. Заявником не зазначено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі про визнання заповіту недійсним з урахуванням відсутності будь-яких інших позовних вимог з приводу нерухомого майна.

Отже, суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права, проходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб.

При цьому, заявник не позбавлений права повторно звернутися з відповідною заявою у разі наявності належних та допустимих доказів, що підтверджують обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Перша самарівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна, про визнання заповіту недійсним відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 19 травня 2025 року .

Суддя Оладенко О.С.