Справа № 675/755/25
Провадження № 2-з/675/4/2025
У Х В А Л А

15 травня 2025 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Король О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі №675/755/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , фермерського господарства «СІМ`Я 2019»; третя особа приватний виконавець Банадига Володимир Васильович про визнання недійсними рішень загальних зборів, скасування записів та виділення частини майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (по тексту ухвали ОСОБА_2 , позивач, заявник) через свого представника звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_3 (по тексту ухвали ОСОБА_3 , відповідач 1), ОСОБА_4 (по тексту ухвали ОСОБА_4 , відповідач 2), ОСОБА_5 (по тексту ухвали ОСОБА_5 , відповідач 3), фермерського господарства «СІМ`Я 2019» (по тексту ухвали ФГ «СІМ`Я 2019», відповідач 4); третя особа приватний виконавець Банадига Володимир Васильович про: визнання недійсним рішення загальних зборів Фермерського господарства «СІМ`Я 2019», оформлене протоколом №2 від 15.12.2021 щодо перерозподілу часток засновників і визначення частки ОСОБА_4 у розмірі 4967691,00 грн., відсоток частки: 100%, затвердження нової редакції статуту та скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №006000887 від 17.12.2021, вчиненого державним реєстратором Пилипчуком Ю.М. (Ямпільська селищна рада Білогірського району Хмельницької області); визнання недійсними рішення загальних зборів ФГ «СІМ`Я 2019», оформлені протоколом №1-2023 від 17.03.2023 та скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №007000887 від 20.03.2023, вчиненого державним реєстратором Скоць Н.П. (Центр надання адміністративних послуг Ізяславської міської ради); визнання недійсними рішення загальних зборів ФГ «СІМ`Я 2019», оформлені протоколом №4-2023 від 30.06.2023 та скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №008000887 від 03.07.2023, вчиненого державним реєстратором Скоць Н.П. (Центр надання адміністративних послуг Ізяславської міської ради); виділення в рахунок частки учасника-боржника ОСОБА_3 у статутному капіталі Фермерського господарства «СІМ`Я 2019» () частини майна, що складає 97,987% єдиного майнового комплексу Фермерського господарства «СІМ`Я 2019» станом на 15.12.2021.

Разом з цим, до відкриття провадження у справі, на адресу суду надійшла також заява представника позивача (заявника) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни відомостей про юридичну особу Фермерське господарство «СІМ`Я 2019» (), в частині зміни кінцевого бенефіціарного власника, зміни розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи, зміни складу засновників (учасників), зміни структури власності, припинення юридичної особи; накладення арешту на єдиний (цілісний) майновий комплекс Фермерського господарства «СІМ`Я 2019» ().

В обґрунтування заяви покликається на наступні обставини.

У даному випадку, як вказує представник позивача (заявника) вжиття заходів забезпечення заявленого позову є обґрунтованим та необхідним, оскільки існує реальна та підтверджена доказами загроза невиконання (утруднення виконання) можливого рішення суду про задоволення позову у даній справі внаслідок несумлінних дій відповідачів, які можуть приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Такий висновок зроблено з огляду на наступне: по-перше, саме неправомірні, несумлінні дії та рішення відповідачів, що були безпосередньо спрямовані на ухилення від виконання рішення суду в іншій справі, яке вже набрало законної сили, фактично, призвели до неможливості належного виконання (у тому числі, примусового) такого судового рішення, внаслідок чого виник спір, який розглядається у цій справі. В загальному, такими діями та рішеннями є неправомірне відступлення (відчуження) частки в період дії накладеного на неї арешту, а також умисне та протиправне незастосування передбачених законом наслідків виходу учасника (члена) з господарства, що зумовило «виведення» з-під арешту корпоративних прав відповідача та унеможливлення звернення стягнення, як на частку, так і на активи, що повинні були бути передані відповідачу.

Детальний виклад вказаних фактичних обставин викладено у позовній заяві, а докази на підтвердження кожної із них долучено до поданого позову. По-друге, неправомірним, безпідставним та недобросовісним прийняттям загальними зборами відповідача ФГ «СІМ`Я 2019» рішення (протокол №2 від 15.12.2021) про «перерозподіл» часток засновників та фактичним переданням належної відповідачу ОСОБА_3 частки, яка знаходилась під арештом іншому учаснику відповідачу ОСОБА_4 така частка була виведена з-під арешту і будь-які обмеження чи обтяження щодо неї відсутні. Таким чином, формально «узаконений» неправомірний та безпідставний перехід частки і створює для відповідача ОСОБА_4 можливість вільного розпорядження нею, в тому числі, вільного її відчуження на користь третіх осіб, виділення в натурі тощо, а також можливість прийняття рішення про припинення юридичної особи або її реорганізацію. В подальшому, такі рішення вже фактично були прийняті (протоколи від 17.03.2023 №1-2023, від 30.06.2023 №4-2023) та проведено державну реєстрацію відповідних змін (записи від 20.03.2023 №007000887 та від 03.07.2023 №008000887), внаслідок чого частку повторно відчужено третій особі відповідачу ОСОБА_5 , змінено розмір статутного капіталу. По-третє, попередні дії, правочини та рішення відповідачів очевидно вказують на неодноразовий та системний характер ухилення від виконання рішення (приховування майна, його формальне відчуження та переоформлення, неодноразове вжиття інших заходів сумнівного характеру, спрямованих на зменшення активів боржника та унеможливлення звернення стягнення на них, в тому числі, використання з цією метою правочинів із близькими родичами та залежними від нього юридичними особами). Зокрема, в загальному, такими позивач вважає:

- одночасне та термінове «відчуження» (фактично, перереєстрація на третіх осіб) відповідачем ОСОБА_3 усіх зареєстрованих за ним транспортних засобів на загальну суму 7 844 541,00 грн за цінами, що в сотні разів нижчі ринкової вартості (в сукупності за 166 700,00 грн.), що було вчинено одразу після пред`явлення до нього позовних вимог. Крім того, у той же період та без належного відшкодування терміново було відчужено на користь співвідповідача ОСОБА_4 корпоративні права ПП «ЕКСПРЕС» (частку 100%, 32 500 000 грн. та ПП «ЕКСПРЕС АГРО» (частка 100%, 15 000 000 грн.);

- безоплатне відчуження належного боржнику нерухомого майна (земельних ділянок, квартири, незавершеного будівництва) безпосередньо після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення, що набрало законної сили (в період між ухваленням рішення, виданням виконавчого документу та відкриттям виконавчого провадження) для близького родича та залежної від нього юридичної особи, співвідповідача у даній справі;

- термінове (через два дні після відкриття виконавчого провадження) припинення відповідачем ОСОБА_3 підприємницької діяльності, як фізичної особи підприємця, яку він здійснював до цього близько 10-ти років (з 12.10.2011) тощо. Детальний виклад вказаних фактичних обставин викладено у позовній заяві, а докази на підтвердження кожної із них долучено до поданого позову. По-четверте, відповідачем ОСОБА_3 протягом тривалого часу (з 25.02.2021, тобто більше чотирьох років) не здійснюється жодних заходів, спрямованих на виконання рішення суду про стягнення боргу, що набрало законної сили і, внаслідок відчуження боржником активів та приховування ним майна, таке рішення не виконується також і в примусовому порядку. Так, із загальної суми боргу (що складає 27575445,67 грн) боржником самостійно не здійснюється погашення зобов`язань взагалі, а у межах виконавчих проваджень починаючи з 22.03.2021 стягнуто лише кошти в сумі 71 490,69 грн (тобто близько 0,25% від загальної суми заборгованості).

На думку представника позивача (заявника) із наведених фактичних обставин, очевидно вбачається достатня обґрунтованість висновку про наявність не лише потенційної, а й реальної можливості вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання можливого судового рішення і у цій справі

На думку представника позивача (заявника)необхідно врахувати, що позивачем подано позов до суду з метою захисту її законних інтересів у справедливому та своєчасному задоволенні (сатисфакції) прав кредитора, належному та своєчасному погашення боржником зобов`язань та виконанні судового рішення, що набрало законної сили. Зокрема, такий законний інтерес порушено неправомірним, безпідставним та недобросовісним прийняттям зборами ФГ «СІМ`Я 2019» рішення (протокол №2 від 15.12.2021) про «перерозподіл» часток, фактичним переданням частки відповідача ОСОБА_3 (яка знаходилась під арештом) іншому учаснику відповідачу ОСОБА_4 . Створеною для відповідача ОСОБА_4 можливістю вільного розпорядження зазначеною часткою вже скористався, повторно відчуживши її частину своїй дружині відповідачу ОСОБА_5 . У випадку, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачами будуть прийняті рішення про передачу частки, її зменшення, виділення тощо або ж про припинення юридичної особи чи її реорганізацію і на їх підставі будуть проведені реєстраційні дії щодо відповідних відомостей про ФГ «СІМ`Я 2019», захист або поновлення прав в межах заявлених вимог розпочатого судового провадження буде неможливим без нових звернень до суду (заявлення нових вимог) що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених прав та інтересів.

Як вважає представник позивача (заявника), застосування заборони до обмеженого переліку реєстраційних дій, що обумовлений виключно наслідками передачі частки учасника-боржника у статутному капіталі іншим особам та необхідністю попередження можливості подальшої передачі такої частки, з огляду на зазначене вище та враховуючи предмет і підстави заявлених у даній справі позовних вимог, відповідає критеріям необхідності, співмірності та адекватності забезпечення позову.

Також звертає увагу, що можливість вільного відчуження майна, що входить до складу єдиного майнового комплексу ФГ «СІМ`Я 2019» на даний момент жодним чином не обмежена, оскільки за данними державного реєстру відповідач 2 є керівником, а сукупна частка відповідача 2 та відповідача 3, за даними реєстру, становить 100%. У випадку відчуження майна ФГ «СІМ`Я 2019», його приховування або зменшення платоспроможності господарства, виконання можливого рішення щодо виділення майна (або стягнення компенсації при неможливості виділення майна в натурі) пропорційно до частки в статутному капіталі ОСОБА_3 буде істотно ускладнено або взагалі унеможливлено. Зазначене, в свою чергу, призведе до неможливості виконання також і попереднього судового рішення, що вже набрало законної сили. Враховуючи неодноразовий та системний характер попередніх дій ОСОБА_3 спрямованих на приховування майна, його формального відчуження та переоформлення, ігнорування накладеного арешту та вжиття інших заходів сумнівного характеру, спрямованих на зменшення активів і унеможливлення звернення стягнення на них (в тому числі, вчинення їх за участі відповідача 2 та відповідача 4), ймовірність вчинення таких дій є обґрунтовано високою.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер порушення інтересів позивача та дій відповідачів, способи захисту, що становлять зміст позовних вимог, вважає, що у даній справі позов може і повинен бути забезпечений шляхом накладення арешту на єдиний майновий комплекс ФГ «СІМ`Я 2019». Застосування арешту в такому обсязі є співмірним заявленим вимогами та характеру вчиненого порушення, оскільки розмір частки відповідача 1, пропорційно якій підлягає виділенню майно господарства становить 97,987% (тобто, практично, майже 100%). Водночас, накладення арешту на єдиний майновий комплекс ФГ «СІМ`Я 2019» не позбавляє останнього можливості здійснювати господарську діяльність, а відтак, не становить надмірного тягаря для відповідача.

До вирішення заяви про вжиття заходів забезпечення позову по суті на адресу суду 14.05.2025 ФГ «СІМ`Я 2019» було скеровано заперечення на клопотання (заяву).

Зі змісту такого заперечення вбачається, що із вимогами заяви про вжиття заходів забезпечення позову ФГ «СІМ`Я 2019» ознайомилось, проте вважає їх задоволення недоцільним (незаконним), так як ні матеріали позовної заяви, а ні додані до заяви про забезпечення позову документи не містять доказів, які б свідчили про факти вчинення будь-яких дій відповідачами до або після подання позову до суду щодо подальшого перерозподілу частки ФГ «Сім`я 2019», а також не надано доказів, що відповідачами вчиняються дії щодо приховування чи відчуження майна ФГ «Сім`я 2019».

Також, ФГ «СІМ`Я 2019» вказує і на ту обставину, що аналогічна заява вже була розглянута 11.09.2024 у справі №924/914/23 суддею Господарського суду Хмельницької області, де суд на аналогічні аргументи позивачки зазначив, що "позивачем не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними та допустимими засобами доказування, у розумінні норм Господарського процесуального кодексу, що невжиття заходів до забезпечення позову утруднить виконання рішення суду у справі, предметом спору в якій є визнання недійсним рішень, визнання недійсним статутів, скасування реєстраційних дій та виділення частки в майні ФГ «Сім`я 2019» на користь одного з відповідачів". 30 жовтня 2023 року у справі № 924/914/23 Північно-західний апеляційний господарський залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 11.09.2023 у справі № 924/914/23, де зокрема також деталізовано навів мотиви які підтверджують цілковиту відсутність будь яких підстав для застосування заходів забезпечення позову з яким повторно звертається позивачка уже в межах цивільного судочинства

З урахуванням положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, врахувавши наступні обставини.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктами 1, 2, 10 частини першої, частини другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), а також Верховним Судом у постановах від 13.12.2021 у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21), від 12.01.2022 у справі № 568/525/21 (провадження № 61-14463св21), від 19.05.2022 у справі № 619/2293/21 (провадження № 61-15440св21).

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Таким чином, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Звертаю увагу, що розглядаючи заяву представника позивача (заявника) про вжиття заходів забезпечення позову належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що в основу її обґрунтування заявник посилається на вчинення ОСОБА_3 дій щодо відчуження належної йому частки в статутному капіталі ФГ «Сім`я 2019» ОСОБА_4 та подальше дрібнення належної частки останнього, шляхом передання її частини ОСОБА_5 .

Як вказує представник позивача (заявника) відповідні дії були вчинені в період діючої заборони відчуження (арешту) корпоративних прав щодо ОСОБА_3 та на думку представника позивача (заявника), вчинені з метою невиконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за рішеннями судів в інших справах.

Разом з цим, зі змісту заяви про забезпечення позову, а також з доданих до неї документів, судом не встановлено тих обставин, що ФГ «Сім`я 2019» та його учасниками, вчиняються будь-які дії щодо відчуження належних їм часток, чи інших дій щодо зміни розміру статутного (складеного) капіталу, структури власності, припинення юридичної особи.

Судом враховано, що в аспекті підстав для застосування заборони вчиняти відповідні реєстраційні дії, заявником не доведено, що державним реєстратором отримано документи з метою проведення реєстраційних дій, або наявні наміри чи звернення осіб щодо вчинення таких дій.

Також в означений у заяві про вжиття заходів забезпечення період часу не вчинялося будь-яких дій по виділенню частки, реалізації (продажу) ФГ «Сім`я 2019», чи підготовки до вчинення таких дій як єдиного (цілісного) майнового комплексу.

Непідтверджені покликання представника позивача (заявника) про несумлінні дії відповідачів, які можуть приховати майно, розтратити його, продати, знецінити як і відсутність перешкод в їх вчиненні та можливість вчинення таких дій, не є переконливими.

Самі лише твердження представника позивача (заявника) про потенційну можливість відповідачів вчиняти вказані вище дії аби уникнути виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Також, суд констатує, що в будь-якому випадку, предметом позову у цій справі є, зокрема, немайнові позовні вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів ФГ «Сім`я 2019», оформлених протоколами №2 від 15.12.2021, №1-2023 від 17.03.2023 та №4-2023 від 30.06.2023, в якому позивач не є стороною та якій не належить частка майна ФГ «Сім`я 2019», а відтак при вирішенні заявлених позивачем вимог потребуватиме саме встановлення наявності чи відсутності правових підстав для визнання оспорюваних рішень недійсним.

Судом враховано, що в цьому випадку має надаватися оцінка вчинення дій теперішніх учасників ФГ «Сім`я 2019» та самого фермерського господарства, які можуть мати на меті ускладнення виконання рішення в цій справі та поновлення можливих порушених прав позивача.

Крім того, необхідно вказати, що забезпечення позову має бути спрямоване саме на забезпечення виконання рішення в цій справі, а не в інших справах, ухвалених за результатом правовідносин, що виникли між сторонами до подання позову в цій справі.

Разом з цим, доходжу до висновку, що заявником не наведено обґрунтованих підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований ним спосіб впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання ймовірного рішення суду про задоволення вимог позову.

Також суд враховує і приписи ст. 6 ГК України, яка визначає, що загальними принципами господарювання в Україні є, зокрема, заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, оскільки обмеження можливості відповідного суб`єкта повноцінно користуватися майном може призвести до незворотних наслідків.

При вирішенні заяви враховано також і баланс прав, законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, зокрема, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, враховано, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову (постанова КГС ВС від 09.06.2021 у справі № 914/2438/20).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, оцінивши співмірність заявлених позовних вимог із наслідкам від невжиття заходів забезпечення позову та відсутність будь-яких доказів, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, та що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення, а відтак відмовляє у задоволенні такої заяви.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 15.05.2025.

Суддя Олександр Король