Справа № 274/3054/25 Провадження № 2/0274/1429/25
УХВАЛА

15.05.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши заяву про відвід судді, яка подана представником позивача - адвокатом Обуховим В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває вказана справа.

Ухвалою суду від 06.05.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

15.05.2025 від канцелярії суду судді Большаковій Т.Б. було передано заяву про відвід, яка подана представником позивача до суду 14.05.2025. В обгрунтування заяви про відвід представник позивача вказує на те, що зміст ухвали суду від 06.05.2025 є доказом обставин, які викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Дослідивши подану заяву про відвід судді, суддя дійшов такого висновку.

Частинами 1-3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У ч.ч. 1, 4 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вказано, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У своїй заяві представник позивача посилається на підстави для відводу судді, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме, що суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи та є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В силу ч. 4 ст. 39 ЦПК України, заявник, заявляючи відвід з указаних вище підстав зобов`язаний надати докази упередженості судді для цілей відводу.

При цьому зявником не надано доказів на підтвердження існування таких обставин.

Відповідно до ст.ст. 2, 23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.

Зазначені заявником відомості не виявляють ознаки суб`єктивного або об`єктивного критерію упередженості судді, не є встановленим і сприяння судді по відношенню до будь-кого з учасників справи.

Наведені заявником твердження фактично зводяться до незгоди із прийнятим процесуальним рішенням, що, у свою чергу, не може бути підставою для відводу судді.

Отже, враховуючи, що заява позивача не містить обґрунтування, суд приходить до висновку, що така є необгрунтованою.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Обухова В.В. про відвід судді Большакової Т.Б. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна - визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії суду для визначення судді для розгляду заяви про відвід судді відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА