Справа № 675/383/25
Провадження № 2-о/675/32/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" травня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Беліци М.О., учасників справи:

представника заявника: ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи: не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 ; заінтересована особа Ізяславська міська рада Шепетівського району Хмельницької області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (по тексту рішення ОСОБА_3 , заявник) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являлася рідною сестрою для ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 вказує, що в період часу з 24.11.1979 по 14.03.2017 перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , і після його смерті була єдиною особою, хто прийняла спадщину.

Також звертає увагу, що матір?ю її чоловіка була ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому зазначає і те, що її чоловік був єдиним сином у ОСОБА_4 та прийняв спадщину після її смерті.

За покликанням заявника, ОСОБА_4 за життя мала рідного брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак з метою реалізації спадкових прав після смерті останнього є необхідність встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , так як не збереглися свідоцтва про їх народження.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити з врахуванням показань свідків та наявних письмових доказів. Також вказав, що наявні матеріали справи не перешкоджають встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки це дозволить реалізувати спадкові права заявника у встановленому ЦК України порядку.

Представник заінтересованої особи подала письмову заяву про проведення розгляду справи за її відсутності з покликанням, що не заперечує щодо задоволення заявлених вимог.

Суд, вивчивши доводи заявника, заслухавши пояснення представника заявника у судовому засіданні, думку представника заінтересованої особи, допитавши свідків, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 14.03.2017 Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис про смерть №46 від 14.03.2017.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 , виданого 24.11.1979 Розанівським с/бюро Новобузького району Миколаївської області вбачається, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 .

Також встановлено і те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 26.03.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області.

При цьому з свідоцтва про народження ОСОБА_6 вбачається, що його матір`ю була ОСОБА_4 (а.с. 8).

Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю.П. №115/01-16 від 07.03.2025 у його провадженні наявна спадкова справа №174/2017 до майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була спадкоємцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину після його смерті, але не оформила своїх спадкових прав. У листі (повідомленні) нотаріуса пропонується заявнику в даній справі для реалізації її спадкових вирішити питання про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Разом з цим, згідно відомостей зі Спадкового реєстру, повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 23.04.2025 №839/01-18 та повідомлення того ж приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю.П. №159/01-16 від 22.04.2025 встановлено, що спадкова справа до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилася.

У даному аспекті суд вважає, що по своїй суті така обставина не може слугувати перешкодою у встановленні факту, який просить встановити заявник, позаяк реалізація спадкових прав відбувається у чітко встановленому порядку.

У контексті реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у взаємозв`язку зі справою, яка розглядається судом враховано також наступне.

Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Також, згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори №507/01-16 від 30.04.2025 та відомостей зі Спадкового реєстру, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заведено спадкову справу, і, як вбачається єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину був її син ОСОБА_6 .

При всьому цьому, судом враховано наступне.

Так, той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були рідними сестрою та братом стверджується сукупність наступних доказів.

Так суд, враховує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 «по батькові» вказані « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ».

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_4 . НОМЕР_4 вбачається, що її прізвище до одруження було « ОСОБА_9 », як і ОСОБА_5 .

Факт родинних відносин міжОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджений показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Так кожен зі свідків підтвердили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були рідними сестрою та братом, вказали, що вони проживали ще разом з своєю матір`ю.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомили, що знали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із самого дитинства, так як проживали з ними по сусідству. Також кожен зі свідків вказали, що матір, яка спільно проживала з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 називала їх дітьми, і вони мали одне прізвище « ОСОБА_9 / ОСОБА_9 ». Окремо повідомили, що ОСОБА_5 своєї сім`ї не мав та ніколи не був одруженим.

На думку суду показання свідків логічно та послідовно доповнюють одне одного, не суперечать по своїй суті та змісту.

Також факт родинних відносин міжОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується виданими на їх ім?я рішенням виконавчого комітету Ізяславської Ради народних депутатів №57 від 12.03.1964, проектом побудови будинку, планом забудови будинку, договором від 12.03.1964 про передачу у безстрокове користування земельної ділянки, проектом забудови земельної ділянки.

Проаналізувавши відомості, відображені у вказаних вище документах, які як і показання свідків логічно та послідовно доповнюють одне одного, не суперечать по своїй суті та змісту, суд вважає доведеними обставини в частині, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являлася рідною сестрою для ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд не вбачає суперечностей у наданих заявником документах, які можуть ставити під сумнів той факт, який просить встановити заявник, отримані в ході судового розгляду матеріали також не містять таких відомостей.

Як визначає п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При цьому сам перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, визначений ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Як визначають приписи ч.ч. 1 та 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тим самим, з огляду на встановлені обставини, факт про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на реалізацію спадкових прав, що передбачено Цивільним кодексом України.

З огляду на зазначене, не вдаючись в оцінку та встановлення обставин прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд доходить висновку про доведеність факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являлася рідною сестрою для ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 142, 264, 265, 268, 272, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являлася рідною сестрою для ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.05.2025.

Суддя Олександр Король