КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/8601/23-ц
№ апеляційного провадження: 22-з/824/505/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» про стягнення авансового платежу за попереднім договором,

за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Головко Ю.Г.,-

встановив:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» на користь ОСОБА_1 авансовий платіж у розмірі 1 293 541 грн 09 коп., 3 % річних у розмірі 34 340 грн 84 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 13 278 грн 82 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2025 року апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» залишено без задоволення. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2024 року залишено без змін.

14 березня 2025 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу.

Заявник просив стягнути з ТОВ «НІРА» витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн 00 коп.

На адресу Київського апеляційного суду від представника ТОВ «НІРА» надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні названої заяви.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви про стягнення понесених витрат на правничу допомогу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається із резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Так, за ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року за № 285/5547/21 зазначено: «Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, касаційний суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.»

Колегією суддів встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2025 року апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» залишено без задоволення. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2024 року залишено без змін.

14 березня 2025 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення з ТОВ «НІРА» витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн 00 коп.

До заяви долучено копію: акту прийому-передачі від 13 березня 2025 року; додаткової угоди від 10 грудня 2024 року; договору про надання правової допомоги № 0211 від 02 листопада 2022 року.

Звертаючись до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, представником ОСОБА_1 не зазначено обґрунтувань поважності причин неподання до апеляційного суду доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, до закінчення судових дебатів у названій справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 133,141, 270 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складено 12 травня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко