Справа № 161/2217/25
Провадження № 2/161/1751/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2025 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Черняка В.В.,
за участю секретаря судових засідань Лук`янчук О.А.,
представника позивача (прокурора) Войтюк К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Заступника керівника Луцької окружної прокуратури Мацюка Сергія Ярославовича в інтересах держави в особі Волинської обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами, повернення лісової ділянки у стані, придатному для ведення лісового господарства, шляхом демонтажу встановленого на ній паркану,-
Позивач через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом.
На момент передачі в користування на лісовій ділянці об`єкти відсутні (п. 3 договору), що також стверджується копією акту прийому-передачі.
Відповідно до інформації Філії «Ківерцівське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» від 13.06.2024 року № 1015/26.2.12-2024 на лісовій ділянці, що надана ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове користування, виявлено металевий паркан, який унеможливлює доступ до частини території лісового масиву, що зафіксовано у акті обстеження лісової ділянки від 12.06.2024 року. Зазначений паркан встановлено без погодження з ДП «Ківерцівське лісове господарство». Водночас, пунктом 29 договору передбачено, що дія договору припиняється у випадку проведення користувачем будь-якого будівництва, встановлення парканів чи інших споруд лінійного типу без згоди постійного лісокористувача (власника).
З метою вжиття заходів щодо усунення порушень при використанні ОСОБА_1 лісової ділянки, Філією скеровано лист №1741/26.2-2024 від 22.10.2024, яким повідомлено тимчасового лісокористувача із вимогою щодо усунення порушень та відновлення попереднього стану лісової земельної ділянки та про ініціювання розірвання Договору у випадку невиконання даної вимоги. У відповідь на зазначений лист ОСОБА_1 06.11.2024 до Філії надано відповідь з проханням відтермінувати вирішення вказаного у листі питання, так як ОСОБА_1 перебуває за кордоном (без зазначення терміну відтермінування вирішення зазначеного питання та висловлення будь-яких намірів щодо усунення порушень в майбутньому).
Встановлення металевого паркану на лісовій ділянці без згоди власника (постійного землекористувача) є істотним порушенням умов договору, вимог статей 20, 24, 66, 74 Лісового кодексу України та Правил № 502 і підставою для розірвання договору.
Зважаючи на вказане, позивач просить суд розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісами № 3 від 17.08.2022 року, укладений між Державним підприємством «Ківерцівське лісове господарство» та ОСОБА_1 , зареєстрований у Волинському обласному управлінні лісового та мисливського господарства за № 23 від 17.08.2022, предметом якого є лісова ділянка загальною площею 1,05 га, яка розташована в межах 44 кварталу, виділу 5, 6 Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» на території Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Волинської обласної державної адміністрації та постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» вказану лісову ділянку у стані, придатному для ведення лісового господарства, шляхом демонтажу встановленого на ній паркану, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі.
Ухвалою суду від 05 лютого 2025 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Представник ДСГП «Ліси України» в письмовій заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Правом подачі відзиву не скористалась, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не подавала.
Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Розпорядженням Волинської обласної військової адміністрації від 29.06.2022 року № 287 «Про виділення лісових ділянок» ОСОБА_1 виділено в довгострокове тимчасове платне користування терміном на 48 років без вилучення з постійного лісокористувача лісову ділянку площею 1,05 га, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Ківерцівське лісове господарство» та розташована у кварталі 44 (виділи 5, 6) ДП «Ківерцівське лісове господарство» Луцького району, для користування з метою культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей (а.с.35-36).
На підставі зазначеного розпорядження між ДП «Ківерцівське лісове господарство» (Сторона 1) та ОСОБА_1 (Сторона 2) укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами № 3 від 17.08.2022 року, який зареєстровано у Волинському обласному управлінні лісового та мисливського господарства за № 23 від 17.08.2022 року (а.с. 30-33).
Договір укладено до 17.08.2070 року (п. 27 договору).
Згідно п. 6 договору передача лісової ділянки здійснюється без вилучення у ДП «Ківерцівське лісове господарство».
На момент передачі в користування на лісовій ділянці об`єкти відсутні (п. 3 договору), що також стверджується копією акту прийому-передачі №3 від 17.08.2022 року (а.с.33 зворот-34).
Серед обов`язків довгострокового тимчасового лісокористувача, визначених п. 23 договору, передбачено проводити використання лісової ділянки у порядку, визначеному цим договором та законодавством; виконувати встановлені обмеження (обтяження) на земельну ділянку, на якій розташована лісова ділянка, в обсязі, передбаченому законодавством та цим договором; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель, на яких розташована лісова ділянка; не порушувати прав інших лісокористувачів; забезпечувати Стороні 1 безперешкодний доступ на об`єкт користування з метою перевірки його стану і відповідності напрямкам використання, що визначені цим договором; сприяти Стороні 1 у веденні лісового господарства та не перешкоджати його представникам здійснювати лісогосподарські заходи; у разі припинення договірних відносин повернути лісову ділянку Стороні 1 з урахуванням умов, визначених пунктами 14-18 цього договору; після закінчення терміну дії договору, а також в інших випадках припинення його дії, повернути Стороні 1 лісову ділянку протягом десяти днів із дати припинення у стані, придатному для ведення лісового господарства; виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.
Серед прав довгострокового тимчасового лісокористувача, визначених п. 22 договору, передбачено за погодженням із Стороною 1 в установленому порядку зводити тимчасові будівлі, споруди, паркани та інші споруди лінійного типу, необхідні для ведення господарської діяльності.
Водночас, пунктом 29 договору передбачено, що дія договору припиняється у випадку проведення Стороною 2 будь-якого будівництва, встановлення парканів чи інших споруд лінійного типу без згоди Сторони 1.
З матеріалів справи вбачається, що наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 04.11.2022 року № 962 вирішено припинити ДП «Ківерцівське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме приєднання до ДСГП «Ліси України» (згідно п. 8 наказу ДСГП «Ліси України» є правонаступником ДП «Ківерцівське лісове господарство»).
Відповідно до інформації Філії «Ківерцівське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» (далі - Філія) від 13.06.2024 року № 1015/26.2.12-2024 на лісовій ділянці, що надана ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове користування, виявлено паркан, який унеможливлює доступ до частини території лісового масиву, що зафіксовано у акті обстеження лісової ділянки від 12.06.2024 року (а.с.21).
Згідно наданої Філією інформації звернення від ОСОБА_1 або інших осіб про надання дозволу на встановлення споруд (паркану) на розглядуваній лісовій ділянці не надходили (а.с.38).
На підставі звернення Філії слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області Ткачук Л.П. за участю лісничого Воротнівського лісництва ОСОБА_2 05.07.2024 проведено огляд місця події. Згідно протоколу огляду на даній території від житлового будинку праворуч виявлено металевий паркан (решіткою) зеленого кольору довжиною близько 20 м. Вказаний паркан продовжується вглиб лісу (перпендикулярно дороги) довжиною близько 30 м. Цей же паркан, не розділяючись, продовжується ліворуч (паралельно дороги, за житловим будинком близько 150 м. В заключній частині зазначеного паркану виявлено металеві ворота, які на момент проведення огляду знаходились в зачиненому стані (а.с.23-28).
Філією на адресу постійного користувача лісової ділянки ОСОБА_1 надіслано вимогу щодо усунення порушень та відновлення попереднього стану лісової земельної ділянки (роз`яснено можливість ініціювання розірвання договору у випадку невиконання вимоги).
Відповідно до інформації Філії від 18.12.2024 № 2118/26.2-2024 та повторного акта обстеження від 18.12.2024 року на лісовій ділянці, що надана ОСОБА_1 у довгострокове тимчасове користування, виявлено паркан на бетонній основі, що унеможливлює вільний доступ до даного лісового масиву (а.с.48-49).
Станом на дату розгляду справи вказана вимога залишена без виконання, доказів зворотного відповідачем не надано.
Предметом розгляду справи є питання розірвання договору довгострокового користування лісами №3 від 17.08.2022 року та повернення лісової ділянки у придатному для ведення лісового господарства стані.
Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
У статті 1 Лісового кодексу України визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. При цьому громадяни мають право в лісах державної та комунальної власності вільно перебувати, безоплатно без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі трав`яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України (статті 23, 65, 66 Лісового кодексу України).
У відповідності до статті 18 Лісового кодексу України об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності.
Статтею 20 Лісового кодексу України передбачено, що тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право, зокрема, на здійснення господарської діяльності у лісах з дотриманням умов договору, а також на зведення тимчасових будівель і споруд, необхідних для ведення господарської діяльності за умови погодження із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку.
Відповідно до статті 78 Лісового кодексу України, право використання лісових ресурсів припиняється в разі, зокрема, використання лісових ресурсів способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів, призводять до погіршення навколишнього природного середовища; використання лісової ділянки не за цільовим призначенням.
Відповідно до умов договору ОСОБА_1 приймає у строкове платне довгострокове тимчасове користування лісову ділянку з метою використання корисних властивостей лісів для використання в культурно-оздоровчих та рекреаційних цілях (п. 1договору).
Відповідно до до п.п. 6.3, 6.4 Правил використання корисних властивостей лісів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.08.2012 № 502 (далі Правила), господарська діяльність, яка може здійснюватись тимчасовими лісокористувачами на виділених лісових ділянках, не повинна суперечити цілям використання лісів, що визначені у договорі або лісовому квитку. Спорудження тимчасових будівель і споруд, у тому числі лінійного типу, необхідних для ведення господарської діяльності, здійснюється за погодженням з постійними лісокористувачами (власниками лісів).
Всупереч істотним умовам договору, вимог статтей 20, 24, 66, 74 Лісового кодексу України та Правил № 502, на лісовій ділянці, що перебуває у довгостроковому тимчасовому користуванні ОСОБА_1 , без згоди власника (постійного землекористувача) встановлено металевий паркан, що є істотним порушенням умов договору.
Зазначений паркан обмежує вільний доступ громадян до спірної лісової ділянки, що є порушенням конституційних прав громадян на користування природними об`єктами, на використання лісу та його корисних властивостей в порядку загального використання, і загалом позбавляє можливості вільного перебування в лісах державної власності.
Це суперечить і меті використання лісової ділянки для культурнооздоровчих та рекреаційних цілей з метою задоволення суспільних потреб.
Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 369/6263/16-ц, від 30.09.2020 у справі № 369/6262/16-ц.
Частиною другою статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.
З огляду на наведене, вимоги в частині розірвання договору є підставними та підлягають до задоволення.
Відповідно до пунктів 14 та 23 договору, після закінчення терміну дії Договору, а також в інших випадках припинення його дії, Сторона 2 зобов`язана повернути Стороні 1 лісову ділянку протягом 10 днів із дати припинення у стані, придатному для ведення лісового господарства.
Відтак, вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4844,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 20, 23, 65, 66 Лісового кодексу України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісами № 3 від 17.08.2022, укладений між Державним підприємством «Ківерцівське лісове господарство» та ОСОБА_1 , зареєстрований у Волинському обласному управлінні лісового та мисливського господарства за № 23 від 17.08.2022 року, предметом якого є лісова ділянка загальною площею 1,05 га, яка розташована в межах 44 кварталу, виділу 5, 6 Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» на території Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області.
Зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Волинської обласної державної адміністрації та постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» лісову ділянку загальною площею 1,05 га, яка розташована в межах 44 кварталу, виділу 5, 6 Державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» на території Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, у стані, придатному для ведення лісового господарства, шляхом демонтажу встановленого на ній паркану.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Волинської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 16 травня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк