Справа № 945/2539/24
Провадження № 2/489/855/25
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , яка приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, її представника адвоката Купенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, третя особа: Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

встановив:

В жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом, в якому просив:

-змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2024 по справі № 489/2195/24 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;

-змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.04.2024 у справі № 490/670/24 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2024 у справі № 489/2195/24 стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. На момент видачі судом вказаного наказу не було іншого чинного рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей. Вказаний судовий наказ на теперішній час перебуває на примусовому виконанні. 24.01.2024 на підставі заяви позивача про визнання батьківства було внесено запис про визнання його батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.04.2024 у справі № 490/670/24 з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2024 і до досягнення нею повноліття. Виконавчий лист по вказаній справі на теперішній час перебуває на примусовому виконанні. Позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , з якого на теперішній час утримується 50 % - на утримання двох дітей. Між тим, оскільки після видачі судового наказу від 11.04.2024 сімейний стан позивача змінився та в нього на утриманні з`явилась ще одна дитина донька ОСОБА_6 , це свідчить про зміну (погіршення) його матеріального стану, що впливає на розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього. Як на підставу погіршення його матеріального стану ОСОБА_1 посилається також на те, що гуртожиток, в якому він проживав, що розташований на території військової частини НОМЕР_1 , визнано аварійним внаслідок збройної агресії російської федерації, та в зв`язку з цим він змушений винаймати житло (нерухомості на праві власності позивач не має). На переконання позивача, оскільки всі діти мають рівні права на утримання від батьків, а його сімейний стан змінився та матеріальний стан значно погіршився, розмір аліментів на утримання кожного з дітей, що стягуються з нього, підлягає зменшенню з частини до 1/6 частини.

Посилаючись на викладене, позивач звернувся із даним позовом до суду.

У відповідності до ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08.11.2024 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі.

18.12.2024 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Купенко О.Л. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить суд в задоволенні позовних вимог до неї відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що з 2008 по 2011 роки вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 . Від спільного проживання в них народилась донька ОСОБА_6 , однак позивач не виявив бажання під час народження дитини зареєструвати себе її батьком, не спілкувався з донькою близько 10 років. Наприкінці 2023 року позивач звернувся до відповідача ОСОБА_2 з пропозицією зареєструвати своє батьківство щодо доньки ОСОБА_7 та було внесено відповідні зміни до актового запису про її народження. 25.04.2024 Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі частини від його заробітку (доходу). Рішення суду про стягнення аліментів ОСОБА_1 належним чином не виконує та станом на дату подання відзиву мав заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 55 744,77 грн. Відповідач разом з донькою проживає на території Республіки Польща, де дитина навчається в Авіаційному технікумі, відвідує спортивні секції, отримує консультації психолога. Всі витрати з утримання доньки несе її мати ОСОБА_2 , відповідач лише сплачує аліменти, які не задовольняють потреб дитини, та іноді пересилає незначні грошові суми за проханням доньки. Також відповідач зазначала, що її донька ОСОБА_6 має хронічні захворювання зору та потребує постійного лікування, витрати на яке також несе вона особисто. При цьому ОСОБА_2 вказує на те, що під час розгляду справи про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 позивач був присутній у судовому засіданні, визнав позовні вимоги в повному обсязі, не заявляв про зменшення розміру аліментів в зв`язку з наявністю в нього на утриманні іншої дитини. Крім того відповідач зауважувала на тому, що обставини, що начебто погіршують матеріальний стан позивача, тобто руйнування гуртожитку, де він проживав, мали місце що до постановлення судових рішень про стягнення з нього аліментів на утримання кожного з дітей.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.02.2025 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 : відомості про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , - з квітня 2024 року по теперішній час; відомості та підтверджуючі документи про те, чи отримує ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , компенсацію за піднайом житла як військовослужбовець, який не забезпечений житлом, і якщо так, то який розмір такої компенсації за 2024 рік.

Витребувані відомості надійшли на адресу суду 06.03.2025.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Додатково вказував на те, що останнім часом стан його здоров`я значно погіршився, йому призначено проходження ВЛК на 14.05.2025 для визначення придатності до військової служби. Происв долучити до матеріалів справи докази про стан його здоров`я та копію направлення на проходження ВЛК. Протокольно вказане клопотання задоволено.

Відповідач ОСОБА_2 , яка приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, та її представник адвокат Купенко О.Л. в судовому засіданні позов не визнали; просили відмовити в його задоволенні в частині вимог до ОСОБА_2 . ОСОБА_2 на питання суду повідомила, що працює у Польщі на заводі у дві зміни, її дохід на місяць складає від 30 000,00 до 35 000,00 грн., при цьому вона винаймає житло у Польщі, сплачує щомісяця за навчання доньки сторін в Авіаційному технікумі, забезпечує інші витрати на дитину для її розвитку (дитина навчається п`ятьом мовам, відвідує психолога, спортивну секцію та інше).

Відповідач ОСОБА_3 та представник третьої особи Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві в судове засідання не з`явились, повідомлені судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи викладене, суд ухвалив розглядати справу за відсутності нез`явившихся осіб, повідомлених про розгляд справи належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_2 та її представника, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

02.04.2024 Ленінським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ по справі № 489/2195/24 (провадження № 2-н/489/586/24), відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.03.2024 до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до постанови головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 74724798 з примусового виконання судового наказу № 2-н/489/586/24 (489/2195/24), виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (а.с. 13).

Відповідно до постанови Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.04.2024 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 на виконання судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2024 по справі № 2-н/489/586/24 (489/2195/24) (а.с. 15).

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8). При цьому з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану встановлено, що відомості про позивача ОСОБА_1 як батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були внесені до актового запису 24.01.2024 на підставі ст. 126 СК України (а.с. 10-12).

25.04.2024 Ленінським районним судом м. Миколаєва постановлено рішення по справі № 490/670/24 (№ 2/489/1010/24) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, відповідно до якого позовні вимоги задоволено частково. А саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 29.01.2024 і до досягнення нею повноліття; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У відповідності до постанови головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 75645365 з примусового виконання виконавчого листа № 2/489/1010/24 (489/670/24), виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (а.с. 14).

Згідно постанови Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.09.2024 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 на виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 2/489/1010/24 (489/670/24) (а.с. 16).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2025 ОСОБА_1 працює у Військовій частині НОМЕР_1 та його дохід за період квітня 2024 року по січень 2025 року склав 470065,13 грн., а саме: квітень 2024 року 43 312,85 грн., травень 2024 року 41 796,72 грн., червень 2024 року 48 151,56 грн., липень 2024 року 49 796,72 грн., серпень 2024 року 49 119,20 грн., вересень 2024 року 39 572,08 грн., жовтень 2024 року 48 926,92 грн., листопад 2024 року 49 249,50 грн., грудень 2024 року 37 248,98 грн., січень 2025 року 62 890,0 грн. При цьому зі змісту вказаної довідки вбачається, зо починаючи з листопада 2024 року з позивача ОСОБА_1 здійснюються утримання в розмірі 70 % від його доходу (а.с. 111).

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він не має на праві власності будь-якого житла (а.с. 27), гуртожиток за адресою АДРЕСА_1 , де він проживав та зареєстрований, визнано аварійним та непридатним для житла (а.с. 28). Також посилається на погіршення тану його здоров`я, надавши суду копії консультативного висновку нейрохірурга від 27.03.2025, згідно якого у разі відсутності ефекту лікування у невролога він потребує оперативного втручання; копію виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого № 4611 про перебування його на стаціонарі з 30.04.2025 по 09.05.2025 з діагнозами щодо хвороби хребта; копію направлення на ВЛК на 14.05.2025.

Згідно договору найму (оренди) житла від 01.03.2024 ОСОБА_1 орендує кв. АДРЕСА_2 . Орендна плата згідно договору становить 6 000,00 грн. + витрати на комунальні послуги щомісячно (а.с. 29).

У відповідності до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2025 військовослужбовець ОСОБА_1 отримує грошову компенсацію за піднайом жилих приміщень з січня 2024 року по грудень 2024 року в розмірі 3 420,00 грн. щомісячно (а.с. 112).

Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, відповідач ОСОБА_2 посилалась на те, що вона разом з донькою проживає в Респуліці Польща, де та навчається, відвідує спортивні секції та консультації психолога, та зазначає, що тягар утримання дитини несе в більшій частині саме вона враховуючи розмір фактичних витрат.

Відповідно до договору про надання освітніх послуг від 14.05.2024 ОСОБА_9 навчається у Авіаційному технікумі м. Катовиці; освітня послуга надається в галузі Технік експлуатаційної служби аеропорту; термін навчання 5 років; навчання здійснюється на платній основі (а.с. 72-75).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_5 навчається в учнівському спортивному клубі «Синергія» в м. Катовиці (а.с. 76).

Згідно з довідкою практичного психолога ОСОБА_10 від 08.11.2024 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідувала заняття з психологом, з червня по листопад 2024 року заняття проводяться онлайн (а.с. 69).

На підтвердження витрат на навчання доньки, відвідування спортивної секції та консультацій психолога відповідачем ОСОБА_2 долучено виписки з транзакцій за картковими рахунками, валюта польські злоті (а.с. 82-85).

У відповідності до посвідчення серії НОМЕР_5 ОСОБА_2 є законним представником дитини з інвалідністю ОСОБА_5 (а.с. 65). ОСОБА_5 встановлено діагноз дисбінокулярна амбліопія високого ступеня з периферичною фіксацією; збіжна не акомодаційна косоокість; складний гіперметропічний астигматизм (а.с. 66-68).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаного Інгульським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 75645365 станом на листопад 2024 року становить 55 744,77 грн. (а.с. 81, зворотня сторона).

На підтвердження оплати грошових коштів на утримання дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_7 окрім стягнутих з нього аліментів позивачем долучено до матеріалів справи скрін-шоти здійснених грошових переказів за період з березня 2023 року по вересень 2024 року (а.с. 18-25).

Згідно висновку магнітно-резонансної томографії поперекового відділу хребта від 18.03.2025 у ОСОБА_1 встановлено МР-картину гриж дисків; дегенаритивно-дистрофічні зміни поперекового відділу хребта з протрузіями дисків; станоз хребтового каналу; грижі Шморля; спондилоартроз; деформуючий спондильоз (а.с. 124). Командиром Військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_1 направлений на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеню придатності до військової служби; попередній діагноз: гіпертонічна хвороба І стадія 2 ступінь, СН0, ангіопатія сітківки, остеохондроз поперекового відділу хребта, кила мхд, хронічна двобічна змішана приглухуватість (а.с. 127).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Виходячи з предмету позову, суду слід керуватися частиною першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просив зменшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду та судовим наказом на утримання доньки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_12 в розмірі по частці від всіх видів заробітку (доходу) на утримання кожного посилаючись на те, що змінились обставини, які існували станом на час стягнення з нього аліментів на утримання сина: з нього було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , а також значно погіршився стан його здоров`я, через пошкодження гуртожитку, де він проживав, він змушений винаймати житло; через стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей з його доходу вираховується 70 %.

Тобто істотно змінились обставини, які існували станом на 02.04.2024 - на момент видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_12 .

Аналіз статті 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів

Вищевказані обставини, відповідно до норм статті 192 СК України, є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).

Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнення з платника аліментів ОСОБА_1 аліментів на утримання кожного з дітей, зокрема доньки ОСОБА_7 , у розмірі частини з усіх видів заробітку на кожну дитину, призвело до збільшення загальної суми відрахувань, та зміну його сімейного та матеріального стану, а тому судом при зміні розміру стягнутих аліментів шляхом їх зменшення враховані обставини, передбачені статтею 182 СК України щодо наявності у платника аліментів інших утриманців.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача ОСОБА_2 щодо того, що при розгляді справи про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 позивач не заперечував проти розміру аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання доньки, оскільки по-перше згідно копії рішення від 25.04.2024 у справі № 490/670/24 ОСОБА_1 не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на користь доньки сторін у розмірі 1/6 частки від його доходів, по-друге позиція ОСОБА_1 при розгляді іншої справи не позбавляє його можливості звернутись до суду із даним позовом про зменшення розміру аліментів на утримання обох дітей за наявності обставин, передбачених діючим законодавством. Також не заслуговують на увагу твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що вона несе витрати на лікування доньки та її навчання, розвиток її особистості, оскільки в такому випадку вона має право звернутись до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини у відповідності до положень ст. 185 СК України.

Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлено, що змінились обставини, які існували станом на 02.04.2024 - на момент постановлення судом рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. Вказане є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягнуті з нього на утримання обох дітей. Таке зменшення призведе до відповідності і співрозмірності розміру аліментів, які стягуються на утримання усіх дітей позивача, які приведені до відповідності загального розміру відрахувань за кількома виконавчими документами у відповідності до норм виконавчого законодавства. Керуючись принципами розумності та справедливості, враховуючи розмір отримуваних позивачем доходів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. А саме розмір аліментів, що стягнутий з відповідача на утримання сина ОСОБА_12 та доньки ОСОБА_7 підлягає зменшенню до 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання кожного з дітей починаючи з дати набрання даним рішенням суду законної сили до досягнення кожним з дітей повноліття.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно судового наказу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.04.2024 по цивільній справі № 489/2195/24 (провадження № 2-н/489/586/24).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.04.2024 по цивільній справі № 490/670/24 (провадження № 2/489/1010/24).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_6 ;

третя особа: Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , адреса: м. Миколаїв, просп. Миру, 54-В, корп. 4.

Повний текст рішення складено 13.05.2025.

Суддя Г.А. Микульшина