Справа № 461/2174/23 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/3484/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Чиж Л.М.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ляхова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У березні 2023 року акціонерне товариство (далі АТ) «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту та страхування №А03.19740.009458264 від 11.02.2022 року в розмірі 180180 грн. 49 коп., з яких: 120118 грн. 73 коп. основний борг; 4300 грн. 68 коп. прострочений борг; 26048 грн. 56 коп. прострочені проценти; 29712 грн. 52 коп. строкові проценти.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 11.02.2022 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту та страхування №А03.19740.009458264 (далі кредитний договір).

Пунктом 3.1. кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису під цим договором, позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб AT «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті банку: www.ideabank.ua, за посиланням: https://ideabank.ua/sites/default/files/2022-03/2007.02.2022_35.pdf.

За умовами кредитного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 124515 грн., зі сплатою 50% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, в тому числі процентів, у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Банк повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит у вказаній в договорі сумі, що підтверджується меморіальними ордерами, однак, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 07.02.2023 року складає 180180 грн. 49 коп., з яких: 120118 грн. 73 коп. основний борг; 4300 грн. 68 коп. прострочений борг; 26048 грн. 56 коп. прострочені проценти; 29712 грн. 52 коп. строкові проценти.

Позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість, оскільки відповідач в добровільному порядку її не погашає, чим порушує законні права та інтереси позивача.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» суму боргу за кредитним договором 180180 грн. 49 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Ідея Банк» 2702 грн. 71 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги відповідач покликається на те, що підпис у договорі кредиту та страхування №А03.19740.009458264 від 11.02.2022 року, укладеному між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 , йому не належить. Також, підтвердженням того, що він не укладав вищевказаного договору є те, що жодного платежу за кредитним договором з 11.02.2022 року ним здійснено не було, позаяк, умови всіх попередніх договорів, укладених з АТ «Ідея Банк», він належним чином виконував та не допускав прострочень.

Додає, що висновок експерта №СЕ-19/106-24/10065-ПЧ від 04.07.2024 року не містить категоричного висновку, а тому не може бути врахований судом як достатній доказ для підтвердження тієї обставини, що підпис у договорі виконаний ОСОБА_2 .

Наголошує на правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04.09.2019 року у справі №760/10691/18 згідно якої, висновок експерта про ймовірність не може бути підставою для висновку про те, що підпис вчинений не стороною правочину.

Зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано обставин щодо волевиявлення ОСОБА_3 при укладенні спірного договору, чи підписувався він відповідачем, тому судове рішення про задоволення позовних вимог є передчасним й таким, що грунтується на припущеннях.

06.12.2024 року позивач АТ «Ідея Банк» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апелянта, зазначивши, що згідно з випискою по рахунку, яка була подана разом із позовною заявою, кредитні кошти в сумі 124515 грн. розподілялись наступним чином: 11.02.2022 року видача кредиту на поточний рахунок відповідача в сумі 118585 грн. 71 коп.; 11.02.2022 року переказ кредитних коштів відповідача в сумі 5929 грн. 29 коп. на рахунок ПрАТ «СК ПЗУ Україна Страхування життя», згідно з розпорядженням відповідача, відповідно до п.1.10 кредитного договору. Додатково, на спростування доводів апеляційної скарги банк надав виписку з поточного рахунку відповідача за період з 11.02.2022 року по 15.12.2024 року щодо розподілу коштів в сумі 118585 грн. 71 коп., згідно з якою, кошти в сумі 29829 грн. 21 коп. 11.02.2022 року було перераховано на поточний рахунок відповідача, якими останній розпоряджався на власний розсуд; кошти в сумі 88095 грн. 78 коп. 14.02.2022 року на погашення заборгованості по кредиту №А03.00602.007610694 від 18.02.2021 року; 660 грн. 72 коп. 14.02.2022 року оплата за перерахунок коштів на погашення кредиту.

Наголошує, що договір не можна вважати неукладеним після його повного чи часткового виконання сторонами.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання, згідно зі статтями 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 11.02.2022 року між АТ «Ідея Банк» (кредитодавець, банк) та ОСОБА_2 (позичальник, клієнт) укладено договір кредиту та страхування №А03.19740.009458264, за умовами якого, відповідач отримав кредит у розмірі 124515 грн. на строк 48 місяців (дата повернення кредиту до 11.02.2026 року), із сплатою 50% річних за користування кредитними коштами.

Пунктом 1.6 договору передбачено, що повернення заборгованості здійснюється через рахунок НОМЕР_1 , відкритий у банку відповідно до порядку повернення кредиту, згідно додатку №1 до договору.

Пунктом 1.7 договору передбачено, що на період прострочення платежу за договором діє процентна ставка 50, яка нараховується на прострочену суму кредиту.

Згідно з п.1.8 кредитного договору, позичальник, який прострочує виконання грошового зобов`язання після закінчення строку дії договору, зобов`язаний оплатити суму заборгованості, а також 68,98 процентів річних від простроченої суми кредиту за неправомірне користування грошовими коштами відповідно до статті 625 ЦК України.

Згідно з п.1.9 кредитного договору, комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно з діючими Тарифами банку.

Пунктом 1.10 договору передбачено, що банк надає кредит позичальнику для власних потреб, шляхом переказу коштів у розмірі 118585 грн. 71 коп. на рахунок позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 5929 грн. 29 коп., згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 цього договору, шляхом переказу коштів на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна Страхування життя».

За умовами пункту 1.12.2 кредитного договору, у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення кредиту, такі платежі або повернення кредиту здійснюється клієнтом протягом 30 календарних днів, з дня одержання від кредитодавця такої вимоги, надісланої листом через установу зв`язку.

Пунктом 3.1 кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису під цим договором, позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО) та публічну оферту на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, які зберігаються на офіційному сайті банку.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у вказаному в договорі розмірі, що підтверджується меморіальними ордерами №4488831 від 11.02.2022 року, №4488833 від 11.02.2022 року, №4488838 від 11.02.2022 року.

В свою чергу, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 07.02.2023 року становить 180180 грн. 49 коп., з яких: 120118 грн. 73 коп. основний борг; 4300 грн. 68 коп. прострочений борг; 26048 грн. 56 коп. прострочені проценти; 29712 грн. 52 коп. строкові проценти.

05.01.2023 року на адресу відповідача було направлено вимогу банку від 04.01.2023 року про усунення порушення кредитних зобов`язань, в якій банк вимагав достроково повернути заборгованість за кредитним договором у розмірі 180180 грн. 49 коп. у тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги і яка не була виконана відповідачем у добровільному порядку.

За клопотанням сторони відповідача в даній справі судом першої інстанції було призначено почеркознавчу експертизу.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/106-24/10065-ПЧ від 04.07.2024 року, досліджувані підписи у графі «Підпис Клієнта» на першій шостій сторінках та у графах «Позичальник/Страхувальник:» і «Оригінал ДоговоруА03.19740.009458264 від 11.02.2022 отримав» на сьомій сторінці договору кредиту та страхування №А03.19740.009458264 від 11.02.2022 року виконані, ймовірно, ОСОБА_2 . Досліджуваний підпис у графі «Підпис споживача» паспорта споживчого кредиту №А0З.19740.009458264 від 11.02.2022 року виконаний, ймовірно, ОСОБА_2 . Досліджуваний підпис у графі «Графік щомісячних платежів за договором про споживчий кредит отримав отримав» додатку №1 до договору №А03.19740.009458264 від 11.02.2022 року виконаний, ймовірно, ОСОБА_2 .

В дослідницькій частині висновку експерт зазначив, що: «встановлені збіжні ознаки суттєві, однак, нечисленні, а обмежений об`єм почеркової інформації в досліджуваних об`єктах не дає можливості виділити комплекс ознак, необхідний для вирішення питання в категоричній формі, тому ці ознаки достатні лише для ймовірного висновку… Що ж стосується встановлених розбіжних ознак, то вони в даному випадку не суттєві і пояснюються, скоріше за все, варіаційністю підпису ОСОБА_2 , яка не проявилась у наданих зразках його підпису.».

Згідно з випискою по рахунку позичальника ОСОБА_2 , кредитні кошти в сумі 124515 грн. розподілялись наступним чином: 11.02.2022 року видача кредиту на поточний рахунок відповідача в сумі 118585 грн. 71 коп.; 11.02.2022 року переказ кредитних коштів відповідача в сумі 5929 грн. 29 коп. на рахунок ПрАТ «СК ПЗУ Україна Страхування життя», згідно з розпорядженням відповідача, відповідно до п.1.10 кредитного договору.

Додатково, до відзиву, на спростування доводів апеляційної скарги, банк надав виписку з поточного рахунку відповідача за період з 11.02.2022 року по 15.12.2024 року щодо розподілу коштів в сумі 118585 грн. 71 коп., згідно з якою, кошти в сумі 29829 грн. 21 коп. 11.02.2022 року було перераховано на поточний рахунок відповідача, якими останній розпоряджався на власний розсуд; кошти в сумі 88095 грн. 78 коп. 14.02.2022 року на погашення заборгованості по кредиту №А03.00602.007610694 від 18.02.2021 року; 660 грн. 72 коп. 14.02.2022 року оплата за перерахунок коштів на погашення кредиту.

Отже, з наведеного вбачається, що кредитні кошти відповідачем були отримані та використовувались, відповідно до його розпоряджень (за умовами кредитного договору) та на власний розсуд, а тому усі досліджені докази в сукупності підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору та невиконання його відповідачем, а тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача існуючої заборгованості за кредитним договором, розмір якої банк підтвердив документально.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції по суті вирішення даного спору і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 05 травня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич