ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/223/25
Позовне провадження Провадження № 2/170/148/25
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2025 року сел. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області під головуванням судді Жевнєрової Н.В., за участю секретаря судових засідань Остапчук Н.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в сел. Шацьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шацької селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в: 22 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шацької селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04 грудня 2018 року Шацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. До складу спадщини після смерті спадкодавця, в тому числі, увійшов житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був побудований спадкодавцем в 1962 році, та належав їй, що підтверджується випискою №225 від 19.08.2025 з погосподарської книги №2 за 2016-2023 роки по с. Прип`ять Шацької селищної ради Ковельського району Волинської області. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 01.06.2018 приватним нотаріусом Шацького районного нотаріального округу Волинської області Щелкуновою І.А., зареєстрований в реєстрі за №481, яким заповіла належне їй майно позивачу ОСОБА_1 .

Згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) до правовідносин, які виникли до вступу в законну силу цього кодексу, застосовуються норми законодавства, діючого раніше, а саме Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України "Про державну реєстраиію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації. Згідно з приписами ч. 4 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом №1952 нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року №533-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню негосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Цейтральним статистичним управлінням СРСР №112/5 від 13 квітня 1979 року. Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР №5-24-26 від 12 травня 1985 року. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР №45/5 від 31 жовтня 1975 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР №1/5 від 19 січня 1976 року, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю табудівництво індивідуальних житлових будинків» був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР № 8502-11 від 22 лютого 1988 року та прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право ромадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва, та іншими нормативними актами. Таким чином, спадкодавець ОСОБА_2 за життя набула право власності на вказаний у позові житловий будинок. Позивач ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки в межах установленого законом строку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, після смерті спадкодавця та спадкоємців обов`язкової частки не встановлено. У зв`язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно позивачу ОСОБА_1 відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав, що підтверджується письмовою постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Щелкунової І.А. №325/02-31 від 29.08.2024. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на вказане у позові нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не прибула, подала суду письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю.

Відповідач Шацька селищна рада свого представника в підготовче судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Шацька селищна рада заперечень до позову не має.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04 грудня 2018 року Шацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (арк. 6).

До складу спадщини після смерті спадкодавця, в тому числі, увійшов житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який був побудований спадкодавцем в 1962 році та належав їй, що підтверджується випискою №225 від 19.08.2025 з погосподарської книги №2 за 2016-2023 роки по с. Прип`ять Шацької селищної ради Ковельського району Волинської області (арк. 8).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 01.06.2018 приватним нотаріусом Шацького районного нотаріального округу Волинської області Щелкуновою І.А., зареєстрований в реєстрі за №481, яким заповіла належне їй майно позивачу ОСОБА_1 (арк. 7).

Позивач ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки в межах установленого законом строку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, після смерті спадкодавця та спадкоємців обов`язкової частки не встановлено, що підтверджується копіями документів спадкової справи №35/2019 на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. 25-38).

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, що прийняв спадщину, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом на спірне нерухоме майно. Однак нотаріус не видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що спадкодавець за життя не оформила та не зареєструвала правовстановлюючі документи на майно, що підтверджується письмовою постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Щелкунової І.А. №325/02-31 від 29.08.2024.

Право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП "Волиньпроект" Волинської обласної ради та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (арк. 10, 36).

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити та визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі статей 1217, 1220, 1223, 1268, 1269, 1296 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 82, 89, 200, 206, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з технічним паспортом на об`єкт нерухомого майна від 26.03.2025, реєстраційний номер: ТІ01:9573-6586-3009-6766, який належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Н.В.Жевнєрова Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова