Справа № 364/180/25
Провадження № 2/364/161/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

при секретарі судового засідання Голуб А.Л.,

за участю:

представника Відповідача Марценюк Л.А. (в режимі відеоконференції),

інші учасники справи не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в селищі Володарка Білоцерківського району Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»)

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитними договорами

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 04.03.2025 надійшов зазначений позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за двома договорами (кредитним і позики) у загальному розмірі 100 719,20 грн. та судові витрати (а.с. 6).

На обґрунтування заявлених позовних вимог представник Позивача Кудіна А.В. (довіреність від 05.12.2024, а.с. 48) у позовній заяві зазначила, що Відповідач уклав два договори, а саме: кредитний договір від 05.11.2021 № 104187311 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та договір позики від 12.10.2021 № 77273488 з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «1 БАНК»). За умовами названих кредитних договорів Відповідач отримав кошти, проте не надав своєчасно та у повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за згідно з умовами цих договорів. У подальшому зазначені кредитори відступили право вимоги за цими договорами Позивачеві. У зв`язку з цим Відповідач, як стверджено в позовній заяві, має перед Позивачем заборгованість у загальному розмірі 100 719,20 грн., що включає заборгованість за такими двома договорами:

за кредитним договором № 104187311 у розмірі 44 750,00 грн. (10 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 33 750,00 грн. за відсотками та 1 000,00 грн. за комісією);

за договором позики № 77273488 у розмірі 55 969,20 грн. (18 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 37 969,20 грн. за відсотками).

Після виконання вимог частин шостої восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалою суду від 05.03.2025 відкрито провадження в справі, визначено здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження, встановлено Відповідачу строк для подання відзиву, призначено підготовче судове засідання на 27.03.2025 (а.с. 56-57), яке ухвалою суду від 21.03.2025 вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, задовольнивши відповідне клопотання представника Відповідача Марценюк Л.А. (доручення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 13.03.2025 № 004-1002675, а.с. 67). Надалі підготовче судове засідання 27.03.2025 було відкладено на 15.04.2025 за клопотанням представника Відповідача Марценюк Л.А. (а.с. 82, 93).

Ухвалою суду від 15.04.2025 справу призначено до судового розгляду по суті на 13.05.2025, задоволено клопотання представника Позивача та витребувано з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») письмові докази (а.с. 164-167).

Представник Позивача у судове засідання 13.05.2025 не з`явилася, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 180, 181); у позовній заяві, а так само у відповіді на відзив викладено їх клопотання про розгляд справи без участі представника Позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 6).

У своїх письмових заявах по суті спору (позовна заява та відповідь на відзив) сторона Позивача викладає обставини щодо укладення Відповідачем у 2021 році згаданих договорів (кредитний договір і договір позики) в електронній формі в інформаційно-телекомінікаційних системах кредиторів, щодо перерахування коштів згідно з умовами договорів, обґрунтування нарахування заборгованості та відступлення права вимоги (а.с. 1-47, 109-146).

Відповідач у судове засідання 13.05.2025 не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 178); його представник просила розгляд справи проводити без участі Відповідача.

Представник Відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні 13.05.2025 в режимі відеоконференції проти позову заперечила повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях (а.с. 86-92; 155-160). Окремо звернула увагу та пояснила суду, що стороною Позивача не доведено порядку і способу укладення договорів, відсутні докази перерахування Відповідачеві коштів, зокрема, додане до позовної заяви платіжне доручення № 347587532 від 05.11.2021 не містить підпису відповідальної особи, а також печатки і відмітки банківської установи про проведення такого платежу, відтак нарахування відсотків є безпідставним, а умова кредитного договору № 104187311 від 05.11.2021 щодо стягнення комісії у розмірі 1 000,00 грн є нікчемною, оскільки зі змісту зазначеного договору неможливо встановити, за які саме послуги надані банком, встановлено таку комісію. Так само є безпідставним нарахування відсотків поза межами строку кредитування. А докази, додані до відповіді на відзив, а так само отриманні в порядку витребування судом, є такими, що подані з порушенням встановленого законом строку, відтак не повинні братися до уваги.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення судового засідання судом не вбачається.

Суд, заслухавши пояснення представника Відповідача, розглянувши матеріали письмових заяви сторін по суті спору (позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив та заперечень), оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «МІЛОАН» є фінансовою установою, що здійснює діяльність з надання кредитів, що підтверджено, зокрема, копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 22-24), копією Статуту (а.с. 25-26).

Між названою фінансовою установою ТОВ «МІЛОАН» в особі генерального директора ОСОБА_3 , з одного боку, та Відповідачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, 05.11.2021 було укладено Договір про споживчий кредит № 104187311, копію якого додано до позовної заяви (а.с. 7-11), який підписано Відповідачем, як вбачається з цього Договору, із застосуванням одноразового ідентифікатора (R37035, а.с. 7); ідентифікуючі Відповідача відомості (прізвище, ім`я, по батькові, номери паспорту, коду (РНОКПП), його телефону, адреса місця проживання) наведено у розділі 10 цього Договору (а.с. 11).

За умовами зазначеного Договору Кредитодавець надає Позичальнику (Відповідачеві) грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. (пункт 1.2 Договору); строк кредитування 30 днів (з 05.11.2021 до 05.12.2021, пункти 1.3, 1.4 Договору); процентна ставка фіксована: 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункти 1.5 1.7 Договору); у разі якщо Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами, строк кредитування збільшується (пункт 2.3 Договору), а проценти за користування кредитом нараховуються за названою стандартною (базовою) у 5,00 %, а не пільговою ставкою у 1,25 %, за кожен день користування кредитом. Крім того, за надання кредиту нараховано комісію у розмірі 1 000,00 грн. (10 % від суми кредиту) одноразово в момент видачі кредиту (пункт 1.5.1 Договору).

Детальна інформацію щодо кредитування та виконання Договору наведено у Графіку платежів (Додаток № 1 до Договору, а.с. 11) та у Паспорті споживчого кредиту (Додаток № 2 до Договору, а.с. 12).

На підтвердження виконання зобов`язань щодо перерахування Відповідачу кредитних коштів за номером згаданого вище кредитного Договору суду надано копію відповідного платіжного доручення від 05.11.2021 № 34757532 платника ТОВ «Мілоан», отримувач ОСОБА_1 , про перерахування коштів згідно з договором № 104187311, що відповідає номеру названого вище договору про споживчий кредит. Проте це платіжне доручення не має підпису і печатку, як вірно зауважено представником Відповідача.

Разом з тим, факт перерахування 05.11.2021 Відповідачеві коштів за зазначеним вище кредитним договором підтверджено витребуваною судом за клопотанням Позивача випискою по картковому рахунку Відповідача (а.с. 184-186), згідно з яким на цей рахунок названого дня 05.11.2021 надійшли кошти у розмірі 10 000 грн., що відповідає розміру наданого кредиту за згаданим вище Договором. При цьому згідно з наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацією фінансовим номером телефону Відповідача, на який відправляється інформація про операції за його рахунком є саме той номер мобільного телефону, що зазначений у розділі 10 Договору про споживчий кредит від 05.11.2021 № 104187311 (а.с. 11, 183).

Як вбачається з доданої до позовної заяви Відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 104187311 (а.с. 19), Відповідачу нараховувались проценти за користування кредитними коштами у такому розмірі: у визначений згаданим Договором 30-денний період кредитування з 05.11.2021 до 05.12.2021 щодня у розмірі 125,00 грн. (1,25 % від 10 000,00 грн.), надалі після пролонгації строку кредитування на підставі пункту 2.3 Договору через продовження користування Відповідачем кредитними коштами 500,00 грн. за ставкою 5,00 % від 10 000,00 грн.

Стягнення одноразово комісії за надання кредиту згідно з наведеними вище умовами Договору (пункт 1.5.1) відбулось одноразово у день надання кредиту у передбаченому цим Договором розмірі 1 000,00 грн. (а.с. 19).

Отже, Кредитодавець ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит виконав у повному обсязі, надавши Відповідачеві грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами Договору, проте Відповідач своїх зобов`язань за цим Договором належно і вчасно не виконав, що підтверджено належними і допустимим доказами.

Надалі 16.07.2024 між названим вище Кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та Позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 16072024 (а.с. 15-16), за умовами якого Позивачем набуто право грошової вимоги, зокрема, до боржника ОСОБА_1 (Відповідач), що підтверджено копією зазначеного договору, а також Актом прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді від 16.07.2024 та Витягом з Реєстру боржників до цього договору щодо названого боржника (а.с. 17, 18).

Крім того, 12.10.2021 між ТОВ «1 БАНК» фінансовою установою, основним видом діяльності якої є кредитування, що підтверджено, зокрема, копіями Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ІК номер 146 (а.с. 35), Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 36), Статуту ТОВ «1 БАНК» (а.с. 38-39), в особі директора Білана В.І., з одного боку, та Відповідачем ОСОБА_1 , з іншого боку, було укладено Договір позики за № 77273488 (а.с. 27), підписаний Відповідачем, як вбачається з цього Договору, із застосуванням одноразового ідентифікатора (xT9aaDx1xG); ідентифікуючи Відповідача відомості наведено в пункті 20 цього Договору (прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, паспорт, адреса проживання, номер телефону, що відповідає його номеру, на який надходять повідомлення про фінансові операції, фінансовий номер, що вже було встановлено вище судом, а.с. 27, 183). Аналогічні відомості щодо особи Позичальника наведено у Додатку № 1 до Договору позики з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживчих цілей (а.с. 27).

За умовами Договору Позикодавець надає Позичальнику (Відповідачеві) грошові кошти у розмірі 18 000 грн. (пункт 2.1 Договору); строк кредитування 30 днів (до 11.11.2021, пункт 2.2); процентна ставка 1,99 %, за понадстрокове користування позикою 2,70 % в день (пункт 2.3 Договору). Водночас, Договором передбачена також знижена процентна ставка за умовами Програми лояльності 0,6965 %.

Факт перерахування 12.10.2021 Відповідачеві коштів за зазначеним Договором позики підтверджено витребуваною судом за клопотанням Позивача випискою по картковому рахунку Відповідача (а.с. 184-186), згідно з яким на цей рахунок названого дня 12.10.2021 надійшли кошти у розмірі 18 000 грн., що відповідає розміру наданої позички за згаданим Договором. При цьому, як вже зазначалось, згідно з інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК», фінансовий номер телефону Відповідача відповідає номеру його мобільного телефону, що зазначений у розділі 20 Договору позики від 12.10.2021 № 77273488 (а.с. 27, 183).

Згідно з розрахунком нарахування відсотків за цим Договором позики (а.с. 119-126), у період з 12.10.2021 до 09.12.2021 проценти нараховувалися у розмірі 125,37 грн., тобто за зниженою ставкою згідно з Програмою лояльності 0,6965 %, далі у розмірі 358,20 грн., що відповідає передбаченій Договором ставці 1,99 %.

Отже, Позикодавець ТОВ «1 БАНК» свої зобов`язання за Договором позики виконав у повному обсязі, надавши Відповідачеві грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені цим Договором, проте Відповідач своїх зобов`язань за Договором належно і вчасно не виконав, що підтверджено належними і допустимим доказами.

Між Позивачем ТОВ «ЄАПБ» та ТОВ «1 БАНК» 14.06.2021 було укладено Договір факторингу № 14/06/21 (а.с. 28-29), дія якого надалі продовжувалась, що вбачається з доданих копій додаткових угод до цього Договору, зокрема за № 12 від 27.10.2023 (а.с. 31). За умовами названого Договору Позивачеві відступлено права грошових вимог, зокрема, до Відповідача за згаданим вище Договором позики, що підтверджено копіями Акта прийому-передачі Реєстру Боржників від 27.10.2023 № 11, а також відповідним Витягом з цього Реєстру (а.с. 32, 33).

Відповідачем не було здійснено платежів на погашення заборгованості за позикою. Тому виникла заборгованість, розрахунок якої за період з 27.10.2023 по 31.01.2025 за станом на 31.01.2025 додано до позовної заяви (а.с. 34).

Також суд бере до уваги, що Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» є фінансовою установою, що здійснює діяльність з факторингу, що підтверджено копіями Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024, Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 28.02.2012, Розпорядження про видачу ТОВ «ЄАПБ» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) від 23.03.2017 № 691 та Статуту ТОВ «ЄАПБ» (а.с. 40-45).

Таким чином, Відповідач не надав своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення його заборгованості за згаданими Договором про споживчий кредит та Договором позики згідно з умовами цих Договорів. У зв`язку з цим Відповідач має перед Позивачем, до якого перейшли права вимоги за цими Договорами, таку заборгованість:

за кредитним договором № 104187311 у розмірі 44 750,00 грн., що включає в себе 10 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 33 750,00 грн. за відсотками, 1 000,00 грн. за комісією);

за договором позики № 77273488 у розмірі 55 969,20 грн., що включає в себе 18 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 37 969,20 грн. за відсотками.

Доказів протилежного, зокрема, що спростовували б надходження коштів на рахунок Відповідача, сплату ним, хоча б частково заборгованості, суду не надано.

Щодо строків подання стороною Позивача доказів, то оцінка дотримання вимог ЦПК України надана була в ухвалі суду від 15.04.2021 (а.с. 164-167), зокрема, суд виходить як з положень статті 83 ЦПК України, згідно з якою докази Позивачем. Дійсно, подаються разом з поданням позовної заяви, але і з приписів статті 179 ЦПК України щодо подання Позивачем відповіді на відзив, зі змісту яких (зокрема, частини четверта цієї статті) прямо передбачено можливість підготовки і подання Позивачем докази з урахуванням пояснень, міркувань і аргументів у відповідь на відзив. До того ж частина третя статті 179 встановлює, що до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою п`ятою статті 178 ЦПК України, що також передбачають подання доказів.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ухвалі суду від 05.03.2025 про відкриття провадження у цій справі сторонам було роз`яснено засади цивільного судочинства, зокрема положення статті 12 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (а.с. 57).

Згідно з частиною першою статті 509, частиною першою статті 525 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначеннями частини першої статті 626, частини першої статті 634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; при цьому договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з нормами статей 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

При цьому за положеннями частин першої, другої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням згаданих у позовній заяві та відповіді на відзив інформаційно-комунікаційних систем визначено Законом України «Про електронну комерцію», зокрема статтею 11 цього Закону.

За визначенням пунктів 5, 7 частини першої статті 3 названого Закону електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; а електронний правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено можливість використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання електронного правочину. Таким електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 цього Закону).

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію; одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 названого вище Закону).

Таким чином, укладення договорів, зокрема, кредиту і позики, в електронній формі відповідає чинному законодавству України.

Частинами першою, другою статті 10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Так само частина перша статті 1048 ЦК України надає право позикодавцю на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, Закон України «Про споживче кредитування» надає право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Так, згідно з приписами частини другої статті 8 названого Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відтак, стягнення кредитором комісії одноразово за надання самого кредиту відповідає наведеним законодавчим нормам.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За загальним визначенням правонаступництво це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого; правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні; його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути, зокрема, відповідний договір, на підставі якого воно виникло (зокрема, постанова Верховного Суду від 20.03.2018 р. у справі № 910/1972/17).

Відповідно до статті 512 ЦК України підставами для заміни кредитора у зобов`язанні є, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Так, зокрема, згідно зі статтею 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України); заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України).

Зважаючи на усе викладене вище, суд вважає, що Відповідач порушив умови двох договорів, а саме: кредитного договору від 05.11.2021 № 104187311, укладеного з ТОВ «МІЛОАН», та договору позики від 12.10.2021 № 77273488, укладеного з ТОВ «1 БАНК», право вимоги за якими згідно з відповідними Договорами факторингу перейшли до Позивача; не виконав взяті на себе грошові зобов`язання, а заявлений Позивачем до стягнення розмір заборгованості за основними зобов`язаннями, процентами і одноразовою комісією відповідає визначеним зазначеними договорами умовам, що підтверджено належними і допустимими доказами, які не спростовані Відповідачем, а відтак наявні підстави для задоволення позову.

При цьому правильність нарахування зазначених сум заборгованості за кредитом, позикою та за нарахованими відсотками за згаданими договорами перевірено суду і не викликають у суду сумніву згідно з наданими розрахунками, відсоткові ставки в яких ґрунтуються на умовах досліджених договорів.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову і стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості:

за Договором про споживчий кредит від 05.11.2021 № 104187311 у загальному розмірі 44 750,00 грн. (10 000,00 грн. основне зобов`язання + 33 750,00 грн. відсотки + 1 000,00 грн. комісія;

за Договором позики від 12.10.2021 № 77273488 у загальному розмірі 55 969,20 грн. (18 000,00 грн. основний борг + 37 969,20 грн. відсотки);

загалом 100 719,20 грн.

Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір.

Відповідно до статей 15, 16, 509, 525, 526, 626, 629, 639, 1046, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статей 8, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та керуючись статтями 2-4, 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (; адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032; адреса для листування: вул. Лісова, 2, пов. 4, м. Бровари, Київська обл., 07400) заборгованість за кредитним договором і договором позики у загальному розмірі 100 719 (сто тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн. 20 (двадцять) коп., з яких:

заборгованість за Договором про споживчий кредит від 05.11.2021 № 104187311 у розмірі 44 750,00 грн;

заборгованість за Договором позики від 12.10.2021 № 77273488 у розмірі 55 969,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (; адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032; адреса для листування: вул. Лісова, 2, пов. 4, м. Бровари, Київська обл., 07400) судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Копії повного рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи зазначений строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія скороченого рішення суду (вступної та резолютивної частин) може бути видана присутнім у судовому засіданні учасникам справи за їх заявою негайно після проголошення рішення.

Повне рішення суду складено 20.05.2025.

Суддя Л. А. Макаренко