Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1928/24

Провадження № 2/439/55/25

14 квітня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Петейчук Б.М.

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Микитюк С.М.,

представник відповідача

ТзОВ «Агро Радехів» адвокат Жбадинський В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «Агро Радехів» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, ухвалив таке рішення.

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ТзОВ «Агро Радехів», у якій просить суд стягнути з останнього 413 956 гривень 68 копійок гривень заборгованості по заробітній платі та 30 000 гривень моральної шкоди.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що 18 травня 2016 року він був прийнятий на посаду агронома у ТзОВ «Агро Радехів» згідно із наказом №АР-4 від 18 травня 2016 року.

13 травня 2023 року був переведений на посаду директора у ТзОВ «Агро Радехів», наказ №1 ві-050 від 13 травня 2023 року.

27 травня 2024 року його було звільнено із займаної посади у зв`язку з розпорядженням адміністрації підприємства ( наказ № АР 0 від 27 травня 2024 року).

Перебуваючи у трудових відносинах х ТзОВ «Агро-Радехів», за період з 01 липня 2023 року по день звільнення, а саме 27 травня 2024 року йому було нараховано заробітну плату на загальну суму 304 783 гривень 58 копійок. З якої було знято загальний податок на доходи фізичних осіб та військовий збір в сумі 11 942 гривні 58 копійок.

Сума до виплати згідно із розрахунком становить 292 841 гривні 21 копійку.

Позивач наголошує, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогою виплатити заборгованість по заробітній платі. Проте, на момент із зверненням із позовною заявою заборгованість по заробітній платі не виплачена. Будь-які звернення позивача відповідачем ігноруються.

Позивач стверджує, що внаслідок невиплати відповідачем заробітної плати протягом тривалого періоду, позивач фактично позбавлений власних грошових коштів на придбання ліків, проживання та сплату комунальних послуг. Не отримуючи заробітної плати та не маючи жодних засобів для існування позивач зазнавав психологічних страждань, які спричиняли останньому моральної шкоди. Тому на думку позивача, компенсацією за понесені моральні страждання буде стягнення із відповідача 30 000 гривень, що буде розумною та справедливою сатисфакцією за понесені психологічні страждання позивачем.

Крім того, враховуючи те, що його заробітна плата на момент звільнення складала 22 360 гривень, просить стягнути з відповідача суму відшкодування за несвоєчасну виплату заборгованості по заробітній платі з 27 травня 2024 року по 10 вересня 2024 року в сумі 78 тисяч 260 гривень.

На підставі викладеного просить позов задовільнити в повному обсязі.

Стислий виклад позиції представника відповідача.

Протоколом №1 Загальних зборів засновників (учасників) ТзОВ «Агро Радехів» від 12 травня 2023 року, ОСОБА_1 призначено на посаду директора ТзОВ «Агро Радехів». Наказом № АР00 від 27 травня 2024 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора даного товариства.

Представник відповідача зазначає, що інформація, на яку посилається ОСОБА_1 , не відповідає дійсності з огляду на наступне. Згідно із штатним розкладом від 01 липня 2021 року посадовий оклад директора товариства становить 6 510 гривень, а не 22 360 гривень, як зазначає ОСОБА_1 . Тому з липня 2023 року по травень 2024 року розмір заборгованості по заробітній платі склав 67 565 гривень 14 копійок, фактично було виплачено - 106 641 гривня 49 копійок, що свідчить про наявність надміру виплаченого розміру заробітної плати ОСОБА_1 .

Крім того, проведеною ревізією встановлено обставини щодо зазначення завищеного розміру посадового окладу директора ТзОВ «Агро Радехів» в первинній документації щодо здійснення нарахування заробітної плати ОСОБА_1 , за період з липня 2023 року по травень 2024 року, де брався оклад 22 360 гривень, хоча штатним розкладом від 01.07.2021 року й по теперішній час, посадовий оклад директора становить 6510 гривень. В результаті виявлених порушень було зроблено перерахунок належних сум до виплат, податків, зборів, проведено співставлення сум отриманих за платіжними відомостями та касовими ордерами та грошовими чеками з поточного рахунку в банку, та виявлено, що заборгованість перед ОСОБА_1 відсутня та існує переплата в сумі 39 076 гривень 05 копійок. Тому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заяви та клопотання сторін, інші процесуальні дії у справі.

18 вересня 2024 року - відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

04 листопада 2024 року надійшла заява представника відповідача Жбадинського В.О. про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

25 листопада 2024 року винесено ухвалу про перехід розгляду справи з спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до загального позовного провадження.

23 грудня 2024 року від представника позивача адвоката Микитюка С.М. надійшла уточнююча позовна заява, якою збільшено частину позовних вимог, а саме: щодо заборгованості за затримку розрахунку по заробітній платі просив стягнути за період з 27 травня 2024 року по 14 січня 2025 року, в сумі 170 416 гривень.

10 січня 2025 року від представника відповідача Жбадинського В.О. надійшов відзив на позовну заяву, в які просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з огляду на зазначені у ньому обставини.

26 березня 2025 року від представника позивача адвоката Микитюка С.М. надійшла уточнююча позовна заява, згідно якої зменшено позовні вимоги з огляду на те, що при визначенні позовних вимог, було помилково двічі включено розмір несплачених податків. Тому просить стягнути з ТзОВ «Агро Радехів 413 956 гривень 68 копійок гривень заборгованості по заробітній платі та за затримку у виплаті заробітної плати, а також 30 000 гривень моральної шкоди.

Позивач та його представник адвокат Микитюк С.М. в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили про його задоволення з огляду на зазначені у обставини.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами по справі встановлено, що 18 травня 2016 року ОСОБА_1 , був прийнятий на роботу в ТОВ «Агро Радехів» на посаду агронома, а 13 травня 2023 року переведений на посаду директора ТОВ «Агро Радехів», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18 травня 2016 рок (а.с.10-11).

Згідно із наказом № АР00 від 27 травня 2024 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора ТзОВ «Агро Радехів», за розпорядженням адміністрації (а.с. 13).

Згідно із відповіддю на адвокатський запит з ТзОВ «Агро Радехів» за № Вих. 29/08 від 29 серпня 2024 року, щодо розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 та заборгованості по її виплаті з липня 2023 по липень 2024 року, заробітна плата директора ТзОВ «Агро Радехів» складає 22 360 гривень, а заборгованість по виплаті заробітної плати складає 242 093 гривні 83 копійок (а.с.14-18).

Протоколом зборів учасників ТзОВ «Агро Радехів» №0527-24 від 27 травня 2024 року, повноваження Бутки А.Д., як директора, припинено (а.с.19).

Згідно із випискою форми ОК-7 від 14 серпня 2024 року, сформованою на сайті Пенсійного фонду України, щодо ОСОБА_1 , у звітних 2023 -2024 роках у період з серпня 2023 року по квітень 2024 року, сума фактичного заробітку по місяцях в середньому складає 22 360 гривень (а.с.20-21).

Відповідно до штатного розкладу ТзОВ «Агро Радехів» від 01 липня 2021 року посадовий оклад директора складає - 6510 гривень (а.с.87-88).

Відомостями нарахувань коштів, зазначені суми заробітної плати, яка перераховувалась на карткові рахунки співробітників ТзОВ «Агро Радехів», в тому числі і ОСОБА_3 (а.с.89-100).

На адвокатський запит ОСОБА_2 надано інформацію про результати ревізії проведеної ОСОБА_4 , довідку розрахунок за період з 01.07.2023 року по 31.05.2024 року щодо виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 та розрахункові листки про їх виплату ОСОБА_1 , відповідно до яких сума виплати за період з липгня 2023 року по травень 2024 року становить 67 565 грн. 14 коп. (а.с.103-110).

Щодо стягнення заборгованості по заробітній платі.

Нормою статті 3 Кодексу Законів про працю України визначено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За змістом норми статті 4 Кодексу Законів про працю України акцентовано, що законодавство про працю складається з Кодексу Законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: Кодексу Законів про працю; Законами України: «Про оплату праці», тощо.

Нормою статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами (стаття 94 Кодексу Законів про працю України).

Стаття 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95 (1949), яка ратифікована 30 червня 1961 року закріплює, що відповідно до мети цієї Конвенції, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавцем, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (частина 1 статті 115 Кодексу Законів про працю).

Статтею 47 Кодексу Законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

Імперативною нормою статті 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Доказами у справі встановлено, що позивач: ОСОБА_1 , працював на посаді директора з травня 2023 року по травень 2024 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Агро-Радехів».

Судом досліджено розрахунок заборгованості щодо нарахованої, але невиплаченої заробітної плати з травня 2023 року по травень 2024 року перед ОСОБА_1 та встановлено, що її розмір становить 242 093 (двісті сорок дві тисячі дев`яносто три) гривні 83 копійки, без урахування отриманих щомісячних виплат заробітної плати, що підтверджується розрахунками заробітної плати та заборгованості по її виплаті ОСОБА_1 , отриманими від ТзОВ «Агро-Радехів» на підставі адвокатського запиту від 15 серпня 2024 року.

Відтак, фактична заборгованість нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, відповідача перед позивачем, станом на момент розгляду справи становить 242 093 (двісті сорок дві тисячі дев`яносто три) гривні 83 копійки, а не 243 540 (двісті сорок три тисячі п`ятсот сорок) гривень 68 копійок, як зазначено представником позивача.

Водночас, суд сприймає критично та не бере до уваги твердження представника відповідача, щодо проведеного відповідачем обрахунку заробітної плати ОСОБА_1 , згідно із штатним розкладом від 01 липня 2021 року, де зазначено посадовий оклад директора товариства у сумі - 6 510 гривень, а не 22 360 гривень, оскільки випискою форми ОК-7 від 14 серпня 2024 року, а також розрахунковими листами підтверджується борг підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_1 у розмірі 242 093 грн. 83 коп., а місячні нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з серпня 2023 року становлять 22 360 грн.

Надані представником відповідача розрахункові листки ОСОБА_1 з травня 2023 року по травень 2024 року, не відповідають розрахунковим листам, отриманих згідно із адвокатським запитом представника позивача, з ТзОВ «Агро Радехів», де заборгованість по виплаті заробітної плати та сам розмір заробітної плати відрізняються від інформації наданої під час судового розгляду представником відповідача.

Крім того, суд зауважив, що відомості щодо місячного розміру заробітної плати зазначеної ОСОБА_1 при подачі позовної заяви, відповідає відомостям з форми ОК-7 від 14 серпня 2024 року, сформованою на сайті Пенсійного фонду України, відносно ОСОБА_1 та складає 22360 гривень.

За таких обставин, враховуючи досліджені докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача, у частині стягнення заборгованості по заробітній платі, підлягають задоволенню у розмірі 242 093 (двісті сорок дві тисячі дев`яносто три) гривні 83 копійки

Щодо стягнення середньомісячного заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За змістом статті 117 Кодексу Законів про працю України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Аналіз вищевказаної норми підстави дійти до висновку, що стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, він визначається за правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи, але виплата працівникові середньомісячного заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, не повинна перевищувати шести місяців.

При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року за № 100 (далі: Порядок).

За змістом пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Пунктом 5 Розділу IV Порядку визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період (пункт 8 Розділу IV Порядку).

Подією, з якою пов`язана не виплата заробітної плати позивачу, є: звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 117 Кодексу Законів про працю України, встановлено обмеження у шість місяців, щодо стягнення середньомісячного заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому при проведенні розрахунку за затримку заробітної плати, суд обмежується строком у шість місяців, а саме строком з 27 травня 2024 року по 26 листопада 2024 року.

Відтак, розмір середнього заробітку позивача за шість місяців становить 134 160 (сто тридцять чотири тисячі сто шістдесят) гривень.

За таких обставин,враховуючи досліджені докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача, у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, підлягають частковому задоволенню, та підлягають стягненню у розмірі 134 160 (сто тридцять чотири тисячі сто шістдесят) гривень.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Частиною 1 статті 237-1 КЗпП передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зав`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Під моральними втратами потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок незаконних дій працедавця, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інші негативні наслідки морального характеру.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач стверджував перед судом, що відповідач, не виплативши вчасно належної йому заробітної плати, своїми діями поставив його у скрутне матеріальне становище. Перебування у таких обставинах унеможливило забезпечення нормального існування та призвело до психічних страждань позивача. Суд вважає переконливими та доведеними обставини понесення позивачем психологічних страждань, що безумовно спричинили останньому моральної шкоди. Позивач, який був фактично позбавлений власних грошових коштів, не міг власноруч забезпечити свої потреби на придбання ліків, проживання та сплату комунальних послуг.

Тому, враховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, а також співмірності грошового відшкодування із характером та тривалістю заподіяння відповідачем такої шкоди, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в цій частині. При цьому суд приходить до переконання, що достатньою моральною сатисфакцією буде стягнення моральної шкоди саме в розмірі 5 000 гривень. Таке відшкодування на переконання суду буде достатнім та належним за понесені позивачем моральні страждання.

Щодо розподілу судового збору.

За правилами частини 1-2 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Нормою частини 1 статті 141 ЦПК України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 стосувалися: стягнення заборгованості по нарахованій та невиплаченій заробітній платі та відшкодування моральної шкоди.

Стосовно першої вимоги позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відносно вимоги щодо стягнення моральної шкоди позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача: ТзОВ «Агро Радехів» необхідно стягнути судовий збір на користь держави, за подання позовної заяви про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, у розмірі 3827 (три тисячі вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок, що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

Керуючись статтями 81, 133, 141, 158, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТзОВ «Агро Радехів» задовольнити частково.

Стягнути з ТзОВ «Агро Радехів» на користь ОСОБА_5 242 093 (двісті сорок дві тисячі дев`яносто три) гривні 83 копійки заборгованості по заробітній платі.

Стягнути з ТзОВ «Агро Радехів» на користь ОСОБА_5 134 160 (сто тридцять чотири тисячі сто шістдесят) грн. 00 коп. - середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по заробітній платі.

Стягнути з ТзОВ «Агро Радехів» на користь ОСОБА_5 5 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ТзОВ «Агро Радехів» на користь держави судовий збір у розмірі 3827 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: ТзОВ «Агро Радехів», знаходиться за адресою: Львівська область, Червоноградський район, с. Кустин, вул. Данилюка, 1А, .

Повне рішення складено 14 травня 2025року.

Суддя Б.М. Петейчук