КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/2591/2025 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,

при секретарі Голінько А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі ПАТ «СК «ПЗУ Україна»), ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Просив суд з урахування заяви про уточнення позовних вимог:

- стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 35 932,33 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 72 668,60 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 01.12.2022 між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та страхувальником ОСОБА_2 був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP.212257541, відповідно до якого був забезпечений транспортний засіб - автомобіль Acura MDX, д.н.з. НОМЕР_1 . 15.06.2023 о 19 годині 40 хвилин в районі будинку № 1-а, розташованого на вулиці Микільсько-Слобідській у м. Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю ОСОБА_2 , яка керуючи автомобілем «Acura» д.н.з. НОМЕР_2 скоїла зіткнення з автомобілем «Audi» д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 . Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2023 по справі № 755/8723/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. По вищевказаній події, 16.06.2023 р. водій пошкодженого автомобіля ОСОБА_1 звернувся до Страховика із Повідомленням про ДТП. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» розпорядженням до страхового акту №29265/1 прийняло рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 99 273,31 грн., яке було перераховано на користь Позивача. Згідно звіту № 24/39.06.23 від 26 червня 2023 року, який було складено суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля AUDI Q7, державний номер НОМЕР_4 внаслідок зіткнення із автомобілем ACURA MDX, державний номер НОМЕР_5 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,5047 складає 124 479,64 гривень, а вартість відновлювального ремонту складає 191 648,24 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що страховик здійснив виплату страхового відшкодування (підтверджується Позивачем у позовній заяві) у Відповідача відсутні будь-які зобов`язання перед Позивачем, оскільки зобов`язання були виконані у повному обсязі та належним чином.

Щодо відшкодування шкоди особою, яка її завдала, зазначив, що таке можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону).

Оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що сума страхового відшкодування за Полісом повністю покриває майнові втрати позивача, понесені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також те, що Страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування. отже, вимоги позивача до ОСОБА_2 є необґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 11 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що на дату ДТП, ОСОБА_2 мала при собі чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 212257541 від 29.11.2022 укладений з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Позивачем було подано повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та було здійснено страхову виплату у розмірі 99 273,31 грн.

Вважає, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у відшкодуванні з винуватця ДТП ОСОБА_2 різниці між вартістю відновлюваного ремонту та вартістю матеріального збитку.

Зазначає, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а тому на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням.

Вказує, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надав недостовірну інформацію до суду, оскільки огляд транспортного засобу «Audi» д.н.з. НОМЕР_4 експертом на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та експертом ОСОБА_4 проводився одночасно на станції технічного обслуговування 22.06.2023, що підтверджується фотознімками пошкоджень транспортного засобу, які додані до звіту від 29.06.2023 № 77-D/12/02 та до звіту від 26.06.2023 № 24/39.06.23 про визначення вартості матеріального збитку.

Звіт від 29.06.2023 № 77-D/12/02 містить суперечності містить та неправдиві дані щодо дати проведення оцінки вартості матеріального збитку, та відповідно до калькуляції від 15.06.2023 щодо вартість частин застосований курс долара від 15.06.2023.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

20.12.2024 ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила у задоволенні апеляційній скарги відмовити.

10.01.2025 ОСОБА_1 подав відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Гапека Т.В. підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, просила її задовольнити. Рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_5 та його представник адвокат Гончаренко К.М. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позиція суду апеляційної інстанції

Вислухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу які з`явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та наявні у справі докази колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 01.12.2022 між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та страхувальником ОСОБА_2 був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP.212257541, строком дії з 01.12.2022 по 30.11.2023 (далі - Поліс ОСЦПВВНТЗ), відповідно до якого був забезпечений транспортний засіб - автомобіль Acura MDX, д.н.з. НОМЕР_1 (далі - Застрахований ТЗ).

Ліміт відповідальності за даним Полісом ОСЦПВВНТЗ становив 160 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

15.06.2023 о 19 годині 40 хвилин в районі будинку № 1-а, розташованого на вулиці Микільсько-Слобідській у м. Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю ОСОБА_2 (далі - Відповідач 2), яка керуючи автомобілем «Acura» д.н.з. НОМЕР_2 скоїла зіткнення з автомобілем «Audi» д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 .

За результатом ДТП автомобілю «Audi» д.н.з. НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_1 завдано значні механічні пошкодження через протиправні дії ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом «Acura» д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2023 по справі № 755/8723/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

По вищевказаній події, 16.06.2023 водій пошкодженого автомобіля ОСОБА_1 звернувся до Страховика із Повідомленням про ДТП.

На виконання вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) після отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, ПрАТ «СК ПЗУ Україна» розпочало її розслідування.

Керуючись п.34.2. ст. 34 Закону, Страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП направив свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

За результатами проведених дій було оформлено Протокол технічного огляду пошкодженого автомобіля від 22.06.2023, який був взятий за основу при визначенні вартості матеріального збитку та який підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

З метою оцінки завданої Позивачу шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», оцінювачем ФОП ОСОБА_6 було складено Звіт №77-D/12/02 про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 29.06.2023 (далі Звіт №77-D/12/02). Розмір збитку в яких визначався станом на дату ДТП 15.06.2023

Згідно Звіту №77-D/12/02 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Позивача з урахуванням зносу склала 111 111,97 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали).

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» розпорядженням до страхового акту №29265/1 прийняло рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 99 273,31 грн. (вартість ремонту з урахуванням зносу 111 111,97 грн. була зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на запасні частини та матеріали 11 838,66грн. ПДВ), яке було перераховано на користь Позивача.

Згідно звіту № 24/39.06.23 від 26 червня 2023 року, який було складено суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля AUDI Q7, державний номер НОМЕР_4 внаслідок зіткнення із автомобілем ACURA MDX, державний номер НОМЕР_5 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,5047 складає 124 479,64 гривень, а вартість відновлювального ремонту складає 191 648,24 гривень.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в частині враховуючи наступне.

Щодо стягнення майнової шкоди з ОСОБА_2 .

Частиною 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже підставою цивільно-правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової (матеріальної) шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормою ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України "Про страхування". До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно зі ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 3 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Як було встановлено судом першої інстанції, 01.12.2022 між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та страхувальником ОСОБА_2 був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP.212257541, строком дії з 01.12.2022 по 30.11.2023 (далі Поліс ОСЦПВВНТЗ), відповідно до якого був забезпечений транспортний засіб - автомобіль Acura MDX, д.н.з. НОМЕР_1 (далі Застрахований ТЗ). Ліміт відповідальності за даним Полісом ОСЦПВВНТЗ становив 160 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або працездатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів.

Відповідно до ст. 1194 ЦК Україна особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі N 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні висновки, викладеного Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 у справі №754/1114/15-ц, від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18, від 22 квітня 2020 року, у справі №756/2632/17, від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18, від 11 серпня 2021 року у справі №554/8473/19.

Як встановлено судом, потерпіла особа звернулася до страхувальника винної особи - ПрАТ Страхова компанія "ПЗУ Україна" з заявою про виплату страхового відшкодування.

Керуючись п. 34.2. ст. 34 Закону, Страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП направив свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

За результатами проведених дій було оформлено Протокол технічного огляду пошкодженого автомобіля від 22.06.2023, який був взятий за основу при визначенні вартості матеріального збитку та який підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

З метою оцінки завданої позивачу шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», оцінювачем ФОП ОСОБА_6 було складено Звіт №77-D/12/02 про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 29.06.2023 (далі - Звіт №77-D/12/02). Розмір збитку в яких визначався станом на дату ДТП 15.06.2023

Згідно Звіту №77-D/12/02 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Позивача з урахуванням зносу склала 111 111,97 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали).

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» розпорядженням до страхового акту №29265/1 прийняло рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 99 273,31 грн. (вартість ремонту з урахуванням зносу 111 111,97 грн. була зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на запасні частини та матеріали 11 838,66грн. ПДВ), яке було перераховано на користь позивача.

Згідно п.22.1. ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 Закону розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акту чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Відповідно до п.34.2 та п.34.3 ст.34 Закону якщо протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик не направив свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Отже, відповідно до ст. 29, п. 33.3 ст. 33, п. 34.2 ст. 34 Закону, у відносинах страхування цивільно-правової відповідальності, саме на Страховика покладено обов`язок визначати розмір заподіяного збитку.

Самостійне обрання потерпілим експерта для визначення ним шкоди можливе лише у випадку, прямо передбаченому п. 34.3 ст. 34 Закону, - якщо представник страховика не з`явився у визначений строк для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно п. 2.1 Закону, даний Закон має пріоритет, та, якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" виконав свій обов`язок щодо врегулювання страхової події та визначення розміру збитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Оскільки будь-яких інших доказів розміру завданих збитків внаслідок ДТП суду не надано, то суд, з врахуванням принципу змагальності сторін, бере до уваги страховий акт № 29265/1, як доказ розміру завданих позивачу збитків внаслідок ДТП.

Таким чином, судом встановлено що різниця між загальною вартістю матеріальної шкоди завданої позивачу у розмірі 167 766,44 грн. та страховим відшкодуванням у розмірі 99 273,31 грн., складає 68 493,13 грн.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення майнової шкоди з ОСОБА_2 , суд першої інстанції наведених норм матеріального права не врахував, не надав належної оцінки встановленим обставинам справи та наданим доказам, тим самим дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні цих вимог.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст. 376 ЦПК України наявні, а саме: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають наданим сторонами доказам, судом неправильно застосовано норми матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1 729,47 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) суму матеріальної шкоди у розмірі 68 493,13 (шістдесят вісім тисяч чотириста дев`яносто три гривні тринадцять копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 1 729,47 (одна тисяча сімсот двадцять дев`ять гривень сорок сім копійок) грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2025 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана