Справа № 594/322/25
Провадження №2/594/304/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Чир П.В

за участі секретаря Козій Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «ФК«Кредит-Капітал», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором №100845371 від 23.11.2023 у розмірі 34214,4 грн, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 23.11.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №100845371, який підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису, за умовами якого, відповідач отримав 15000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитними договором. ТОВ «МІЛОАН» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, в той час як відповідач з свого боку не виконала умови договору. ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання, грошові кошти не повернула та проценти за користування коштами не сплатила. 26.04.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» було укладено договір № 107-МЛ/Т відповідно до якого ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 100845371 у розмірі 34214,4 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 9000,00 грн; заборгованість за відсотками 25214,4 грн, які просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 18.03.2025 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

27.03.2025 відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказала, що впорушення умов договору, про заміну кредитора вона дізналась тільки із позовних вимог, оскільки будь-яких додаткових договірних зобов`язань з ТОВ ФК «Кредит-Капітал» не підписувала, а в матеріалах справи наявна копія договору про відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26.04.2024 року, але відсутні додатки 1 та 2 до цього договору, що виключає можливість впевнитися, що право вимоги до неї передавалося позивачу. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором №100845371 від 23.11.2023 було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №105-МЛ від 26.04.2024 року. В свою чергу з наданих відомостей ТОВ «Мілоан» розрахунку нарахування відсотків по кредитному договору, які додані до позовної заяви, визначають нарахування нестандартних процентів за користуванням кредитом поза межами строку дії договору, а саме з 08.03.2024 по 26.04.2024 на загальну суму 15750,00 грн. В кредитному договорі № 100845371 від 23.11.2023 року не обумовлюється застосування виразу «нестандартні проценти». Нею не було здійснено жодного заходу щодо пролонгації кредитного договору.

10.04.2025 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вказав, що 23.11.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір №100845371 на суму 15 000 грн., зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитними коштами загальним строком 105 календарних днів, тобто до 07.03.2024 року, шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку Відповідача. ТОВ «Мілоан» надіслало відповідачеві одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору у вигляді смс на номер телефону Відповідача, який той використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції товариства щодо укладення кредитного договору №100845371, що зафіксовано в ІТС товариства. Даний кредитний договір є укладеним в електронній формі. При укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг йому надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідач був у повній мірі поінформована про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства. 26.04.2024 року між ТзОВ «Мілоан» та Позивачем, було укладено Договір відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26 квітня 2024 року. Відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Мілоан», в тому числі і до Відповідача за кредитним договором. Зазначає, що витяг з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26.04.2024 року, виготовлений представником позивача, оскільки в такому Реєстрі боржників містяться персональні данні інших осіб. Щодо стягнення відсотків, наголосив, що нарахування заборгованості здійснювалось відповідно до умов Кредитного договору №100845371 від 07.03.2024 року, при цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором було передано позивачу від первинного кредитора ТзОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги. Тобто після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Щодо пролонгації кредитного договору, вказав, що відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, 08.12.2023, 23.12.2023, 07.01.2024, 21.01.2024 було проведено нарахування комісії про пролонгацію. Оскільки ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» є вторинним кредитором, що прийняв право вимоги за кредитним договором від ТзОВ «Мілоан» за Договором відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26.04.2024 р. ТОВ "Мілоан" надало чотири меморіальні ордери, згідно яких здійснювалась пролонгація та часткове погашення заборгованості по кредиту.

15.04.2025 відповідач ОСОБА_1 подала заперечення на відповідь на відзив, в якому вказала, що вона не підписувала жодних кредитних договорів в 2024 році з ТОВ "Міолан" чи ТОВ ФК "Кредит Капітал". Жодних листів від ТОВ "Міолан" чи ТОВ ФК "Кредит Капітал" не отримувала. Представник Позивача у відповіді на відзив вказує, що сума заборгованості складає 62272.00 грн, відповідно до Виписки з особового рахунку за Кредитним договором, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 15000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 47272,5 грн. Є незрозуміло звідки у відповіді на відзив появились інші суми, які кардинально відрізняються від суми позову. Нею не було здійснено жодного заходу щодо пролонгації кредитного договору, а тому із позицією щодо пролонгації кредитного договору не погоджується в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, у поданому відзиві та запереченні просить справу слухати у її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.11.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №100845371, який підписаний електронними підписами.

Згідно п.1.1 Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п.1.3 Договору, надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені Договором.

Відповідно до п.1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15000.00 грн.

Згідно п.1.3 Договору кредит надається строком на 105 днів з 23.11.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів.

Відповідно до п.1.4 Договору позичальник має повернути кредит, сплати комісію за надання кредиту та процентів за користування кредитом (в рекомендовану дату платежу 08.12.2023 (день завершення пільгового періоду, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 07.03.2024 (останнього дня строку кредитування).

Відповідно до п.1.5.2 Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 22,50 грн, які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

Відповідно до п.1.5.3 Договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 47250,00 грн, які нараховуються за стандартною ставкою 3.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду.

Додатком №1 до Договору є Графік платежів за Договором про споживчий кредит №100845371 від 23.11.2023.

Матеріали справи містять Анкету-заяву на кредит №100845371 від Позичальника ОСОБА_1 , дата створення якої зазначена 23.11.2023, за умовами якої погоджені умови кредитування на суму 15000.00 грн у валюті Українська гривня, строк кредиту: 15 днів з 23.11.2023, дата повернення - 08.12.2023, сума повернення 15022,50 грн., комісія за надання: 0.00%, ставка процентів: 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування.

З копії довідки про ідентифікацію вбачається, кредитний договір №100845371 позичальником підписаний із застосуванням ЕЦП, одноразовим ідентифікатором: 117120; дата відправки ідентифікатора позичальнику: 23.11.2023; номер телефону, на який відправлено ідентифікатор: НОМЕР_1 .

Згідно копії відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним Договором №100845371 ОСОБА_1 23.11.2023 було надано кредит в розмірі 15000 грн.

Відповідно до копії платіжного доручення №77115761 від 23.11.2023 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 кредитні кошти згідно договору № 100845371 в сумі 15000 грн.

До позову надано розрахунок за Кредитним договором № 100845371, сформований представником ТОВ «Мілоан» та виписку з особового рахунку за Кредитним договором № 100845371, сформовану ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», згідно якої заборгованість ОСОБА_1 становить: 34214,4грн, яка складається з: 9000,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 25214,4 грн заборгованості за відсотками.

П. 3.2.6. вищезазначеного кредитного договору передбачено, що кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.

26 квітня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №107-МЛ/Т, згідно з яким ТОВ «МІЛОАН» відступив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 100845371 від 23.11.2023, загальна сума заборгованості по якому становить 34214,4 грн.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Так, порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У даній справі договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому позивач через особистий кабінет на веб-сайті відповідача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого відповідач надіслав позивачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-коду, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору.

Такий правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.202 у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Наявні вище докази у справі у своїй сукупності належним чином свідчать про укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» кредитного договору №100845371 від 23.11.2023 та, відповідно, наявність у відповідачки заборгованості.

Суд зазначає те, що ТОВ «Мілоан» є не банківською, а фінансовою установою, а тому укладаючи кредитний договір та заповнюючи анкету-заяву на отримання кредитних коштів, позичальник, вказуючи номер карткового рахунку, на який бажає отримати кредитні кошти, діє за власною волею, а фінансова установа, в свою чергу, не має повноважень на встановлення власника такого рахунку, оскільки така інформація є банківською таємницею.

Крім того, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині першій статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

Позивач підтвердив своє право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №100845371 від 23.11.2023 згідно Договору факторингу № 107-МЛ/Т від 26.04.2024.

Що стосується розміру заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що кредитним договором №100845371 передбачено строк кредитування 105 днів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Подібних висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (пункти 53, 54), від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19) та вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає.

Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28).

На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів. Так, неможливо розумно пояснити, чому, наприклад, замовник робіт або послуг, який прострочив їх оплату, має сплачувати проценти річних за статтею 625 ЦК України, розмір яких може бути зменшений судом, якщо він надмірно великий порівняно зі збитками кредитора, а за прострочення повернення кредиту в такій самій сумі позичальник має додатково сплачувати ще й проценти як плату за «користування кредитом», розмір якої не може бути зменшений судом.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №100845371 сформованого ТОВ «Мілоан» відсотки нараховані за кредитним договором в межах строку дії договору 105 днів, становить 9464,4 грн., і саме ця сума процентів в межах строку дії договору підлягає стягненню з відповідача.

Посилання позивача на пролонгацію кредитного договору №100845371 від 23.11.2023 суд не бере до уваги, оскільки позивачем не Долучені до матеріалів справи меморіальні ордери, на які він посилається та які, ніби то, підтверджують пролонгацію кредитного договору. А долучені позивачем до матеріалів справи додаткові угоди №78145727 від 08.12.2023, №80183501 від 07.01.2024, №81151589 від 21.01.2024, №79113853 від 23.12.2023 до договору про споживчий кредит №100845371, не є достовірними доказами, оскільки вони не містять ані підписів уповноважених осіб, ані печаток установ, які видали такі докази. При цьому, вони були подані позивачем з порушенням строків, передбачених ст.83 ЦПК України та клопотання про поновлення строку на їх подання не заявлялося.

Таким чином, нараховані відсотки за користування кредитом поза межами строку кредитування, з огляду на наведену вище практику Верховного Суду, стягненню не підлягають.

Таким чином, суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №100845371 від 23.11.2023 у розмірі 18464,4 грн, з яких: 9000 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 9464,4 грн заборгованість по відсоткам.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1307,30 грн (2422,40 грн х 18464,4 грн : 34214,4 грн).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79018, м. Львів вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, Львівська область, , НОМЕР_2 , банк отримувача «Креді Агріколь Банк») заборгованість за кредитним договором №10084531 від 23 листопада 2023 року в сумі 18464 (вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят чотири) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплачені судові витрати в сумі 1307(одна тисяча триста сім) грн. 30 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, Львівська область, .

Відповідач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 12 травня 2025 року.

Суддя Чир П. В.