справа № 362/1754/25
провадження № 2-о/362/92/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поповича О.В.,

присяжних Іщука Д.М., Штепи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кострубіцької Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 -Н Міністерства оборони України, Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оголошення фізичної особи померлою.

У розгляді справи взяли участь:

заявниця - ОСОБА_1 ;

представник заявниці - адвокат Вигулярний I.В.;

представник військової частини НОМЕР_1 -Н - Левчук С.М.

Суд установив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , заявник) за участю заінтересованих осіб: військова частина НОМЕР_1 -Н Міністерства оборони України, Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), звернулася до суду з заявою, в якій просить: оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Васильківським МВ ГУМВС України в Київській області 13 березня 2003 року; датою смерті ОСОБА_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місцем смерті ОСОБА_2 вважати населений пункт Велика Писарівка Охтирського району Сумської області; причиною смерті ОСОБА_2 вважати загибель під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану, загибель ОСОБА_2 вважати пов?язаною із виконанням обов?язків військової служби та захистом Батьківщини.

Заява обґрунтована тим, що заявниця з 07 травня 2011 року проживала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 , актовий запис №117. За час проживання у шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась дитина: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , актовий запис № 101.

24 серпня 2023 року майора ОСОБА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 -H (по особовому складу) від 10 серпня 2023 року № 118 на посаду співробітника військової частини НОМЕР_6 , визнано таким, що 24 серпня 2023 року прибув з військової частини НОМЕР_7 , справи та посаду співробітника військової частини НОМЕР_8 , прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою, з 24.08.2023 зараховано до списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до сповіщення сім`ї №1/2303 від 09 квітня 2024 року майор ОСОБА_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_6 , зник безвісти 19 березня 2024 року в районі населеного пункту Велика Писарівка, Охтирського району Сумської області.

Встановлені в ході службового розслідування фактичні дані дають підстави для висновку про те, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_6 , зокрема майор ОСОБА_2 , які були задіяні в безпосередній участі в бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, в ході бойових дій 19 березня 2024 року зникли безвісти в районі населеного пункту Велика Писарівка, Охтирського району, Сумської області, після нанесення авіаційного удару противником керованими авіаційними бомбами по місцю їх розташування. Зниклі безвісти військовослужбовці на телефонні дзвінки не відповідають. Під час пошукових заходів тіл їх не знайдено.

За ознаками вчиненого правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших військовослужбовців порушено кримінальне провадження № 0000369 від 27 березня 2024 року.

На думку заявника, у ході проведення службового розслідування встановлено, достатні (вичерпні) факти (відомості) про загибель майора ОСОБА_2 , службовим розслідуванням не здобуто.

Відомостей про місцезнаходження майора ОСОБА_2 та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступень їх тяжкості, службовим розслідуванням також не здобуто.

З огляду на викладене, заявник вбачає достатність підстав вважати ОСОБА_2 , таким, що зник безвісти під час виконання бойового завдання, при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.

Тобто, майор ОСОБА_2 , як військовослужбовець під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Велика Писарівка, Охтирського району Сумської області потрапив під авіаційний удар противником керованими авіаційними бомбами по місцю їх розташування, від нього немає жодних відомостей про його місце перебування, немає спілкування з ним, відтак є обґрунтовані підстави, що дають можливість припускати, що він загинув, що, у свою чергу, є підставою для оголошення його померлим.

Отже, з 19 березня 2024 року заявниця, ОСОБА_1 , як дружина ОСОБА_2 , та мати їх спільної дитини, не може отримати свідоцтво про смерть у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки відсутня довідка про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Метою встановлення факту, що має юридичне значення є державна реєстрація смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який породжує правові наслідки для заявниці, а саме: отримання виплат передбачених законодавством після загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України та оформлення спадщини, тобто від встановлення цього факту залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника та дитини як членів сім`ї загиблого військовослужбовця.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у даній справі у складі судді та двох присяжних, призначено справу до розгляду.

З`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Враховуючи надані заявницею докази, які дають вагомі підстави припускати про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак доцільно оголосити останнього померлим до спливу двох років від дня закінчення воєнних дій.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частина третя статті 46 ЦК України).

Згідно з пунктом 13 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у цих справах громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Отже, суд дійшов висновку про те, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, вважати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як військовослужбовець загинув під час виконання військового обов`язку із захисту держави України у російсько-українській війні з вірогідною датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

З тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України можна дійти висновку про те, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 490/342/17).

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України, а саме статтями 305-308 цього Кодексу. Відповідно до пункту частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою та які не містять жодних суперечностей щодо обставин загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дають можливість зробити вірогідне припущення про ймовірність смерть під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Велика Писарівка, Охтирського району Сумської області.

З моменту події до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців.

Факти збройної (військової) агресії РФ відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24 лютого 2022 року, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями частини третьої статті 82 ЦПК України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час.

Заявник має особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу її чоловіка, якого просить оголосити померлим.

Оголошення її чоловіка померлим заявнику необхідне для оформлення своїх спадкових прав та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затверджених Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 45.

Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії РФ проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер.

Заявник просить оголосити померлим ОСОБА_2 за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії РФ проти України, що відповідає висновку, викладеному в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі №490/6057/19-ц, в якому йдеться мова про те, встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення військовослужбовця померлим, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави.

Відтак, ідеться про право суду оголосити особу померлою після спливу шести місяців з дати відповідної події, яка загрожувала смертю.

Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 154/2135/17 суд виснував, що у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 46 ЦК України порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Положеннями пункту 3 частини другої та частини першої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь, вказаний перелік доказів не є вичерпним і може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

При цьому Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у цьому випадку є рішення суду про оголошення особи померлою.

Згідно із статтею 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові Верховного Суду від 10 липня 2024 року у справі № 686/11198/22 (провадження № 61-4913св24) зроблено висновок, що під час встановлення юридичного факту смерті військовослужбовця у справах про оголошення його померлим або визнання його безвісно відсутнім Міністерство оборони України або відповідні військові частини підлягають залученню до участі у справі з метою захисту інтересів держави, оскільки визнання в судовому порядку військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим є підставою для виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини та припинення виплати членам його сім`ї грошового забезпечення.

Заінтересованою особою у справі є і Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для подальшої державної реєстрації факту смерті на виконання рішення суду у випадку задоволення вимог, оскільки відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Військова частина НОМЕР_1 -Н Міністерства оборони України є заінтересованою особою у справі, тому що документи на призначення допомоги подаватимуться до цієї особи як до уповноваженого органу в розумінні вимог Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затверджених Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 45.

Керуючись статтями 16, 46 Цивільного кодексу України, статтями 4, 76-81, 89, 263-265, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 .

2. Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Васильківським МВ ГУМВС України в Київській області 13 березня 2003 року. Датою смерті ОСОБА_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місцем смерті ОСОБА_2 вважати населений пункт Велика Писарівка Охтирського району Сумської області. Причиною смерті ОСОБА_2 вважати загибель під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану. Загибель ОСОБА_2 вважати пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення складено 09 травня 2025 року.

Суддя О.В. Попович

Присяжні Д.М. Іщук

О.В. Штепа