Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 712/3552/24
Номер провадження 2/711/252/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 рокуПридніпровський районний суд міста Черкаси в складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенкго О.В.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду заяву адвоката Погасій С.М. про компенсацію здійснених відповідачем витрат, по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко-Тайс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 04.07.2024 ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко-Тайс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, трьох відсотків річних та інфляційних втрат задоволено частково, стягнуто солідарно із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за позовною заявою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» (юридична адреса: 03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315; ) заборгованість за кредитним договором № АЦ - 00647 від 04.03.2008 у сумі 180926,35 грн., з яких 43000,00 грн. заборгованість за кредитом, 121 184,62 - інфляційні втрати та 16 741,73 грн. - 3 % річних та стягнуто із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за позовною заявою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» (юридична адреса: 03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315; ) судовий збір у розмірі 2714,45 грн. у рівних частках 1357,23 грн. з кожного.

Згідно ухвали суду від 08.11.2024 задоволено заяву адвоката Погасій С.М., яка діяла в інтересах ОСОБА_2 , та скасовано указане заочне рішення суду.

Ухвалою суду від 05.12.2024 задоволено клопотання представника позивача та залишено без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко-Тайс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, трьох відсотків річних та інфляційних втрат в частині позовних вимог до ОСОБА_2 .

Адвокатом Погасій С.М. 11.12.2024 надіслано до суду заяву через систему «Електронний суд» про компенсацію здійснених відповідачем витрат, по цивільній справі. В обґрунтування заяви зазначає, що у провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходиться справа № 712/3552/24 за позовною заявою ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості та нарахованих 3%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання на підставі договору споживчого кредиту №АЦ-00647 від 04 березня 2008 року та договору поруки №АЦ-00647-П від 04 березня 2008 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.12.2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко-Тайс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, трьох відсотків річних та інфляційних втрат в частині позовних вимог до ОСОБА_2 залишено без розгляду у зв`язку з поданням Позивачем заяви про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 .

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно ч.5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

З системного тлумачення положень ч. ч. 5,6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Цивільно-процесуальний закон не розкриває змісту та ознак необґрунтованості дій позивача, натомість визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи із вказаним позовом Позивач звернувся до суду в 20.03.2024 року, тобто із пропущенням строків позовної давності більш ніж в 10 років, так як строк позовної давності щодо даної вимоги сплинув 04.03.2013 року.

При цьому, застосування позовної давності відбувається за заявою однієї із сторін, а оскільки відповідач участі у даній справі не приймав, то не мав можливості вчасно надати відповідні заперечення, оскільки в позовній заяві Позивачем вказано не вірну адресу реєстрації Відповідача. Відповідач не отримував судових повісток та був позбавлений можливості приймати участь у справі, що і стало підставою для винесення судом заочного рішення.

Отже, звернення позивача з даним позовом до суду є умисно недобросовісним та необґрунтованим.

В ході розгляду справи Відповідачем понесені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять)грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21000 (двадцять одна тисяча) грн., детальний розрахунок яких описано в Розрахунку суми судових витрат, який додано до заяви.

Загальна сума судових витрат становить 21605 (двадцять одна тисяча шістсот п`ять) грн.

Просить компенсувати Відповідачу ОСОБА_2 судові витрати здійснені внаслідок необґрунтованих дій позивача в розмірі 21605 (двадцять одна тисяча шістсот п`ять) грн.

Від представника відповідача 16.12.2024 до суду через систему «Електронний суд» надіслано заперечення на заву. Так, у запереченні зазначається, що надані правові послуги в межах справи №712/3552/24 за позовною заявою ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості та нарахованих 3%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання на підставі договору споживчого кредиту №АЦ-00647 від 04 березня 2008 року та договору поруки №АЦ-00647-П від 04 березня 2008 року, є свідченням про обізнаність та досвідченість адвоката Відповідача-1 представника Заявника про наявність сутність та зміст спору, аналіз правовідносин, ознайомлення із документами (договір, касові ордери, акти, протоколи, тощо), котрі залишались незмінним під час розгляду даного спору, надання консультації в межах даної справи №712/3552/24 за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 04 липня 2024 року по справі №712/3552/24 та додаткового заочного Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 24 липня 2024 року по справі №712/3552/24, здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів, що стосуються суті спору у цій справі, здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу судової практики різними судовими інстанціями, процесуально-правовий супровід, розроблення, підготовка тексту відзиву на позов викликають обґрунтовані сумніви щодо дійсної необхідності надання таких послуг, їх фактичності та неминучості, адже тісно переплітаються, повторюються та залишаються незмінними.

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» просить врахувати подані до суду адвокатом Відповідача-1 процесуальні документи в межах даної справи №712/3552/24 за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 04 липня 2024 року по справі №712/3552/24 та додаткового заочного Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 24 липня 2024 року по справі №712/3552/24, порівняльний аналіз та зміст котрих дає підстави для висновку, що у зазначених процесуальних документах, хоч і в іншій послідовності, однак фактично викладено однакові доводи, посилання на судову практику та обставини справи №712/3552/24 за позовною заявою ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості та нарахованих 3%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання на підставі договору споживчого кредиту №АЦ-00647 від 04 березня 2008 року та договору поруки №АЦ-00647-П від 04 березня 2008 року.

Поряд із цим, просять врахувати, що участь адвоката Заявника у судовому засіданні 05 грудня 2024 року була формальною, адже нічого нового окрім раніше поданого до суду відзиву на позов останнім не наводилось та не наголошувалось окремо та/або нове інше.

У цей же час, необґрунтованими є вимоги Відповідача-1 про відшкодування вартості участі в трьох судових засіданнях, адже фактично по суті спору така участь мала місце лише один раз.

Тобто, відповідні процесуальні документи Відповідача-1 (відзив на позов) фактично створений на підставі одного документу заяви про скасування заочного рішення, а стягнення в цьому випадку судових витрат за послуги в заявленому до стягнення розмірі є необґрунтованим та фактично призведе до стягнення судових витрат за вже надані послуги у подвійному розмірі.

Зазначене вище підтверджується змістом, сутністю та переліком наданих правових послуг згідно актів надання правової допомоги. Відтак, визначений розмір витрат адвоката Заявника щодо сплати його послуг за формальне оформлення власних процесуальних документів не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Такі витрати не є неминучими та не відповідають критерію розумності та реальності у встановлених обставинах щодо надання правової допомоги адвокатом у цій справі

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» просить взяти до уваги, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 24.01.2022 у справі №911/2737/17, тощо).

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» не може бути способом надмірного збагачення сторони Відповідача-1, на користь якого такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Так, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені нормами ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» просить врахувати сутність та зміст правової допомоги, котру отримав Відповідач-1 в межах даної справи, надати оцінку її розміру та обґрунтованості, котру Відповідач намагається стягнути, із врахуванням ціни позову у задоволені котрого було судом відмовлено, що є свідченням/проявом не компенсації понесених судових витрат, та надмірного збагачення за рахунок іншої особи.

Таким чином, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» просить задоволений до стягнення (у випадку знаходження судом підстав для такого здійснення) розмір судових витрат на правничу допомогу, зменшити на 90% від присудженої до стягнення суми.

Зазначає, що у даній справі, Заявник належним чином та у визначений спосіб не повідомив суд про те, що очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу, та чітко не зазначив загальної суми, котрі він безпосередньо поніс та/або має понести у зв`язку із розглядом даної справи.

ОСОБА_2 не зазначив попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, обмежившись посиланням на існування документів, в цілому та в сукупності не вирішують питання визначення розміру судових витрат.

Однак, таке посилання по суті також не є орієнтовним розрахунком відповідних витрат, оскільки не містить визначення якого розміру витрати Заявник планує понести у зв`язку із розглядом відповідної справи.

Не зазначення у першій заяві по суті орієнтованого розміру судових витрат, які планує понести сторона, фактично може сприяти штучному збільшенню таких витрат в залежності від результату розгляду відповідних вимог сторони.

Враховуючи те, що Відповідач фактично не подав попереднього (орієнтованого) розрахунку сум судових витрат, які воно понесло та очікує понести, Позивач просить суд у задоволенні поданої заяви відмовити.

Вважає, що доводи та твердження ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат на правничу допомогу в межах справи №712/3552/24, є безпідставними та необґрунтованими.

Просить заяву ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат на правничу допомогу в межах справи №712/3552/24, залишити без розгляду, у випадку відхилення вказаної вище вимоги, відмовити у задоволені заяви ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат на правничу допомогу в межах справи №712/3552/24, у випадку прийняття рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат на правничу допомогу в межах справи №712/3552/24, фактичний стягнений розмір судових витрат на правничу допомогу в межах справи №712/3552/24 зменшити на 90%.

У заяві від 31.01.2025 представник заявника просила проводити розгляд справи за її відсутність.

Представника відповідача ОСОБА_2 адвокат Погасій С.М. просила розгляд справи проводити за її відсутності. Вимоги, викладені у заяві підтримала та просила задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 щодо стягнення коштів на користь ОСОБА_2 .

Дослідивши заяву представника відповідача адвоката Погасій С.М. про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши відповідача ОСОБА_1 суд дійшов такого висновку.

Частиною 1статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 12 частини 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та постанові Верховного Суду від 10.08.2022 року у справі № 357/9440/20 (провадження № 61-15073св21).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01..2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З метою захисту порушеного права, відповідач ОСОБА_2 звертався за професійною правовою допомогою, та між ним та Адвокатським об`єднанням «ЧЕРКАСЬКЕ ЮРИДИЧНЕ БЮРО» було укладено Договір № 30/24 від 13.09.2024, відповідно до якого АО налає клієнту професійну правничу допомогу.

Пунктом 3.1 Договору № 30/24 від 13.09.2024 про надання професійної правничої допомоги, укладеного між АО ЧЕРКАСЬКЕ ЮРИДИЧНЕ БЮРО» в особі Голови Погасій Світлани Миколаївни та ОСОБА_2 , розмір, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), порядок його оплати (попередня оплата, післяплата, оплата частинами тощо), підстави для зміни гонорару, умови повернення тощо, а також конкретні види професійної правничої допомоги, які надаються Адвокатським об`єднанням за цим договором визначаються у Додатковій угоді до даного договору.

Згідно до наданої суду Додаткової угоди № 1 до Договору № 30/24 про надання професійної правничої допомоги від 13.09.2024, визначається запланований перелік послуг, які надає Адвокатське об`єднання клієнту в межах Договору № 30/24 про надання професійної правничої допомоги від 13.09.2024, та їх вартість відповідно до п.3.1. Договору, що складає 21000 грн. У п. 2 указаної Додаткової угоди зазначається, що клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту із представництва та захисту законних прав та інтересів останнього в Черкаському апеляційному суді по справі № 712/3552/24, а клієнт зобов`язується своєчасно сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу у строки зазначені даної додаткової угодою. Запланований перелік послуг включає наступне: консультація, ознайомлення з матеріалами справи в суді, узгодження правової позиції з клієнтом, збирання доказів, аналіз норм чинного законодавства, правових позицій ВС, підготовка та подання відзиву на позовну заяву, підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.07.2024, підготовка та подання інших заяв, клопотань по справі, прийнятті участі у судових засіданнях та інші дії.

Пунктом 3 указаної Додаткової угоди зазначається, що вона є невід`ємною частиною Договору № 30/24.

Також на підтвердження понесених витрат суду надано Акт від 05.12.2024 про надані послуги з професійної правничої допомоги відповідно до Договору № 30/24 від 13.09.2024 про надання професійної правничої допомоги, у якому зазначається опис робіт (надання усної консультації стосовно перегляду заочного рішення суду, роз`яснення юридичних наслідків розгляду заяви, роз`яснення порядку апеляційного та касаційного оскарження судового рішення у разі потреби, вивчення матеріалів справи, підготовка та подання заяви про перегляд заочного рішення суду, підготовка та подача відзиву на позовну заяву, участь к судових засіданнях) та визначення загальної вартості послуг, яка складається з 21000 грн. Акт підписаний сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно же з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, станом на час винесення даної ухвали у матеріалах справи відсутня Додаткова угода до договору про надання правничої допомоги № 30/24, у якій би зазначались розмір, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), порядок його оплати (попередня оплата, післяплата, оплата частинами тощо), підстави для зміни гонорару, умови повернення тощо, а також конкретні види професійної правничої допомоги, які надаються Адвокатським об`єднанням за цим договором у Придніпровському районному суду міста Черкаси у справі № 712/3552/24.

Натомість у п. 2 наданої суду Додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги № 30/24 від 13.09.2024 міститься посилання щодо надання правової допомоги клієнту ОСОБА_2 із представництва та захисту законних прав та інтересів останнього виключно у Черкаському апеляційному суді по справі № 712/3552/24 та містить перелік наданих послуг.

Наданий же Акт приймання-передачі про надання послуг є похідним від укладеного Договору та Додаткової угоди, а тому не може бути достатнім доказом щодо укладених правовідносин між сторонами, предмету договору, умов, порядку розрахунку тощо.

За таких обставин, за поданими стороною відповідача доказами, у суду відсутня можливість встановити розмір наданих послуг адвокатом Погасій С.М., витрачений на них час та узгодженість такого розміру між клієнтом ОСОБА_2 та адвокатом Погасій С.М. під час розгляду справи № 712/3552/24 у Придніпровському районному суду міста Черкаси.

Вирішуючи питання в частині компенсації відповідачу судових витрат здійснених внаслідок необґрунтованих, на думку сторони відповідача, дій позивача у розмірі 605 грн., сплаченого судового збору за подання заяви про скасування заочного рішення, содом зазначається наступне.

Згідно із частиною першою статті 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною першою статті 4 ЦПК України.

Частиною першою статті 15ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу(ч.ч. 5, 6ст. 142 ЦПК України).

Як передбачено ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити: які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими; чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду; чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Виходячи з положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статті 141ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

За результатами вирішення заяви представника відповідача адвоката Погасій С.М., суд вважає, що не знайшли свого підтвердження наведені нею обставини про те, що позивач діяв недобросовісно, чи мав на меті обмеження прав та інтересів відповідача ОСОБА_3 .

Так, позивач звернувся до суду з позовом до зокрема одного з відповідачів - ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 180926,35 грн, з яких 43000 грн. заборгованості за кредитом, 121184, 62 грн інфляційних витрат та 16741, 73 грн 3% річних.

У поданій позовній заяві серед іншого зазначається, що 04.03.2008 між Кредитною спілкою «Федерація», як кредитодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, було укладено договір споживчого кредиту № АЦ-00647, відповідно до умов погоджених та викладених в ньому сторонами. На підставі та відповідно до видаткового касового ордеру серії 01АААК за номером 137062 від 04.03.2008, Кредитною спілкою «Федерація» на користь ОСОБА_2 було видано суму коштів у розмірі 43000,00 грн. Таким чином, Кредитною спілкою «Федерація» було виконано взяті на себе зобов`язання щодо надання в кредит (позику) коштів згідно умов договору споживчого кредиту №АЦ-00647 від 04.03.2008. З метою забезпечення виконання зобов`язань згідно договору споживчого кредиту № АЦ-00647 від 04.03.2008, цього ж дня між Кредитною спілкою «Федерація» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки №АЦ-00647-П, за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов`язку ОСОБА_2 щодо виконання всіх грошових зобов`язань за договором споживчого кредиту № АЦ-00647 від 04.03.2008. Натомість, грошове зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перед Кредитною спілкою «Федерація» щодо повернення коштів отриманих у кредит згідно умов договору споживчого кредиту №АЦ-00647 від 04.03.2008 та договору поруки №АЦ-00647-П від 04.03.2008 так і не було здійснено. Тож станом на 18.03.2024 заборгованість відповідачів перед Кредитною спілкою «Федерація» щодо повернення раніше отриманих коштів згідно договору споживчого кредиту та договору поруки від 04.03.2008 становить 43000,00 грн. Відповідно до Протоколу електронного аукціону № BRD001-UА-648 від 16.03.2023 Покупець сплатив Продавцю усі необхідні до сплати кошти, а Продавець передав у власність Покупця право вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у розмірі 43 000,00 грн., яке виникло на підставі договору споживчого кредиту № АЦ-00647 та договору поруки №АЦ-00647-П від 04.03.2008 року, та котре існує у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та/або неповним виконанням Боржниками грошового зобов язання за цими договорами. Також, 29.03.2023 між КС «Федерація» та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»» було укладено договір №29-03-2023/13 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості. Згідно розрахунків наведених позивачем у позовній заяві, на суму заборгованості відповідачів, яка існує станом на 18.03.2024 у розмірі 43000,00 грн., ним нараховано за період прострочення платежів з 05.03.2009 18.03.2024 інфляційні втрати у розмірі 178422,00 грн. та 3% річних у сумі 19386,76 грн.

Представник відповідача адвокат Погасій С.М., як у заяві від 19.09.2024 про скасування заочного рішення, так і відзиві на позовну заяву від 14.11.2024, не заперечує факт отримання кредитних коштів у сумі 43000 грн відповідачем ОСОБА_3 за кредитним договором від 04.03.2008, укладеного між ним та КС «Федерація». Однак, не погоджується із тим, що позивач не звернувся до суду у межах строку позовної давності з 04.03.2009 та просить застосувати строку позовної давності. Щодо штрафних санкцій зазначає, що оскільки строк позовної давності щодо основного зобов`язання сплинув, і заявлено про застосування строку позовної давності, тому така вимога не може бути захищена у судовому порядку, внаслідок чого зобов`язання набуває характеру натурального, а отже відсутні правові підстави стягнення штрафних санкцій.

Отже, саме існування заборгованості за укладеним договором стороною відповідача не оскаржується та визнається.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що первісно позивачем позовна заява подана необґрунтовано чи через недобросовісні дії позивача на час звернення до суду.

Виходячи з викладеного, судом під час розгляду справи по суті, за умови неподання позивачем заяви про залишення позовної заяви без розгляду та її вирішення, судом були б проаналізовані та оцінені всі наявні докази, зокрема, щодо спірних правовідносин між сторонами та за результатами вирішення спору постановлене остаточне судове рішення.

На думку суду, саме по собі подання до суду в порядку цивільного судочинства даної позовної заяви не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це диспозитивне право позивача, яке передбачене нормами цивільного процесуального законодавства, яке не містить обмежень в його реалізації, й звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст.55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Дії позивача спрямовані на захист, як зазначено, його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та не можуть вважатися необґрунтованими, оскільки вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для компенсації на користь позивача витрат заявника (відповідача) щодо сплати судового збору за подання заяви про скасування заочного рішення суду, на підставі частини п`ятої статті142 ЦПК України, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав/інтересів, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені заявником (відповідачем) судові витрати, а тому у задоволенні заяви щодо розподілу судових витрат слід відмовити.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, надані докази, суд вважає, що у задоволенні даної заяви слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.81, 89, 133,137,141,142, 257, 258, 353, 354, 354 ЦПК України, -

Ухвалив :

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Погасій С.М. про компенсацію здійснених відповідачем витрат, по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко-Тайс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної в порядку ст. 261 ЦПК України.

Головуючий: Н. М. Кондрацька