ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2025 року м. Кропивницький

справа № 941/1584/24

провадження № 22-ц/4809/777/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О. Л.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2025 року у складі судді Шаєнко Ю. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог заяви

В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою та просила встановити факт перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день його смерті.

Заява мотивована тим, що 05 серпня 1976 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого в них народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

10 серпня 2001 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвали шлюбні відносини, проте, продовжували надалі проживати у фактичних шлюбних відносинах як одна сім`я, як чоловік і дружина піклувались один про одного, вели разом спільне господарство, мали спільний бюджет та побут.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, а до своєї смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 .

Крім того, за вище вказаною адресою були зареєстровані дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_5 .

Померлий за життя отримував пенсію в розмірі, який в рази перевищує доходи (розмір пенсії) заявниці.

Оскільки, ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_2 спільно, а пенсія її чоловіка була постійним та основним джерелом для існування, а у зв`язку з його смертю вона втратила джерело засобів для існування, з метою отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, вона звернулась до суду з відповідною заявою.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні задоволено.

Встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , по день смерті.

Рішення суду мотивовано тим, що доведеним є факт того, що заявниця постійно проживала спільно з ОСОБА_2 і перебувала на його утриманні, так як пенсія її чоловіка була постійним та основним джерелом для її існування, тобто у зв`язку зі смертю чоловіка, вона втратила джерело засобів для існування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Кіровоградській області просить скасувати рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2025 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені заявлених вимог ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, без всебічного повного розгляду справи, без дотримання основних принципів здійснення правосуддя - верховенства права та законності.

Рішення суду першої інстанції не породжує правових наслідків для заявниці, а тому є безпідставним.

ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту з метою отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника в майбутньому.

ГУ ПФУ в Кіровоградськвй області було подано заперечення, при цьому, суд першої інстанції не взяв їх до уваги.

Стаття 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї.

Непрацездатними членами сім`ї є чоловік (дружина), однак, заявник не має статусу дружини, так як шлюб розірвано, як наслідок, встановлення факту перебування на утриманні не надає їй даного статусу та не породжує права на отримання пенсії.

Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу

Від адвоката Ковальової Т. Ю., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою та довідками про доставку електронних документів.

Від адвоката Ковальової Т. Ю., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи без участі заявника та її представника.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи вразі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 12 годину 00 хвилин 06 травня 2025 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 05 серпня 1976 року Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області між заявницею ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, від якого мають дітей: сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

10 серпня 2001 року ОСОБА_2 та заявник розірвали шлюб, проте, продовжували проживати разом та знаходилися у фактичних шлюбних відносинах як одна сім`я, як чоловік та дружина, піклувалися один про одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер та до своєї смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 ; за вищевказаною адресою були зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 (дружина), ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_5 (донька), ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Померлий ОСОБА_2 за життя отримував пенсію в розмірі, який в рази перевищує доходи (розмір пенсії) заявника.

Розмір пенсії ОСОБА_2 на день смерті, на підставі рішення суду від 29 квітня 2022 року у справі № 340/1534/22 складав 16 736,19 грн, в той час як заявниця отримує пенсію за віком в розмірі 2 781 грн, тому основна частина витрат на оплату комунальних послуг, продуктів харчування, ліків, побутових засобів, приходилася на пенсію чоловіка.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що доведеним є факт того, що заявниця постійно проживала спільно з ОСОБА_2 і перебувала на його утриманні, так як пенсія її чоловіка була постійним та основним джерелом для її існування, тобто у зв`язку зі смертю чоловіка, вона втратила джерело засобів для існування

Проте, повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає впорядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

Таким чином встановлення певних фактів має на меті підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд вправі встановлювати лише такі факти, які за своїми ознаками є юридичними фактами. Об`єктом судового захисту у цьому випадку є охоронюваний законом інтерес, тобто обставини, від встановлення наявності або відсутності яких у особи може виникнути, змінитися або припинитися певне суб`єктивне право.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 просила встановити факт перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день його смерті.

Вказувала, що встановлення зазначеного юридичного факту необхідно їй для переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника -колишнього чоловіка ОСОБА_2 , з яким вона проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії і- НОМЕР_1 від 05 серпня 1976 року між ОСОБА_2 та заявником зареєстровано шлюб (а. с. 9).

10 серпня 2001 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а. с. 12).

Згідно з частиною першою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

За змістом ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, тощо визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженимпостановою Правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 2.3. Порядку до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (підпункт 3 пунктом 2.3. Порядку).

За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду (пунктом 2.16 Порядку).

Отже, для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника заявнику необхідно подати, зокрема документи, які засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі № 335/4669/23 (провадження № 61-16102 св 24).

Звертаючись до суду з відповідною заявою, ОСОБА_7 , не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , не просила встановити факт її спільного проживання з останнім як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

При цьому, чинне законодавство, що регулює порядок отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника вимагає надання документів, які засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником.

Таким чином, подання лише заяви про встановлення факту перебування на утриманні без вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю є недостатнім, оскільки підтвердження факту проживання однією сім`єю є необхідним для визнання особи членом сім`ї померлого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_2 в межах обґрунтування заявником своїх вимог, не підлягають задоволенню, оскільки встановлення зазначеного факту саме по собі не призведе до виникнення у неї права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву викладеного не врахував, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповно встановив обставини, що мають значення для справи, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову в задоволенні заяви.

За таких обставин, апеляційна скарга ГУ ПФУ в Кіровоградській області, підлягає задоволенню, а рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2025 року скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні заяви, в порядку розподілу судових витрат, сплачений ГУ ПФУ в Кіровоградській області судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 908 грн 40 коп підлягає стяненню на його користь з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () 908 (дев`ятсот вісім) грн 40 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко