УХВАЛА

19 травня 2025 року

м. Київ

справа № 523/8832/23

провадження № 61-5752ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» (далі - КНП «ОРКПЦ «ООР») в якому просив суд:

- визнати противоправним та скасувати наказ в.о. генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» № 598/23-к

від 19 квітня 2023 року по особовому складу працівників;

- поновити його на посаді заступника генерального директора з фінансово-економічних питань та інноваційного розвитку Комунального некомерційного підприємства «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» або на посаді еквівалентній тій, що він займав до його звільнення, тобто до 19 квітня 2023 року;

- стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи

з 19 квітня 2023 з розрахунку середньоденної заробітної плати

у розмірі 8 558, 68 грн;

- стягнути 100 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ виконуючого обов`язки генерального директора КНП «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» № 598/23-к від 19 квітня 2023 року по особовому складу працівників, яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника генерального директора з фінансово-економічних питань та інноваційного розвитку КНП «ОРКПЦ» ООР» за прогули без поважних причин згідно пункту 4

статті 40 КЗпП. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора з фінансово-економічних питань та інноваційного розвитку КНП «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради». Стягнуто з КНП «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з 19 квітня 2023 року у розмірі 813 098, 55 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів. Стягнуто з КНП «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3 000, 00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року, апеляційну скаргу КНП «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр» Одеської обласної ради» задоволено. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2024 року скасовано та ухвалено нове. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

02 травня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у справі № 523/8832/23.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

Аналіз ЄДРСР свідчить, що повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року складено 10 лютого 2025 року, а отже подання касаційної скарги 02 травня 2025 року є пропуском строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Безпосередньо у касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що ОСОБА_1

з 08 лютого 2025 року по 10 квітня 2025 року приймав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України. Про оскаржувану постанову заявник дізнався від свого представника в суді апеляційної інстанції - 11 квітня 2025 року. Крім того зазначив, що у зв`язку з відсутністю у адвоката повноважень на представлення його інтересів у суді касаційної інстанції, адвокат не міг самостійно звернутися до суду із касаційною скаргою.

Дійсно, аналіз рішень у ЄДРСР свідчить, що представник ОСОБА_1 - адвокат Друмова В. В. приймала участь у судовому засіданні у день ухвалення оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду 30 січня 2025 року.

Втім, заявником не враховано, що на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження у розпорядженні Верховного Суду відсутні матеріали цивільної справи № 523/8832/23, які б могли підтвердити або спростувати наведені ним причини пропуску строку на касаційне оскарження.

За змістом частини другої та четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У разі подання клопотання про поновлення пропущеного строку заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.

За таких обставин наведені у касаційній скарзі підстави для поновлення строку касаційного оскарження наразі недоведені, а отже на даний час не можуть бути визнані поважними.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання суду доказів, які підтверджують обставини, що зазначені заявником як підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та/або зазначення поважних причин неподання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику оскарженої постанови апеляційного суду.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розміру.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684,00 грн.

Судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачами.

Безпосередньо у касаційній скарзі викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивовано тим, що заявник звільняється від сплати судового збору на підставі пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Втім заявником не враховано, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимогу про відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням наведеного та виходячи із того, що позов до суду було пред`явлено у 2023 році, за подання касаційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 147, 20 грн (із розрахунку (100 000 грн х 1%) х 200%).

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Отже недоліки касаційної скарги необхідно усунути шляхом надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому судом розмірі або документів, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у справі № 523/8832/23 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення заявнику копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян