Справа № 192/3511/24
Провадження № 2/192/325/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Бондаренко В. А.,

представника позивачки адвоката Снігура А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном два місяці.

На обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що вона є рідною донькою ОСОБА_3 . У зв`язку з укладенням шлюбу 18 жовтня 1983 року з ОСОБА_4 , змінила прізвище на ОСОБА_5 .

За життя її батько ОСОБА_3 успадкував та став власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, з яким на день смерті проживав її рідний брат ОСОБА_6 , та який був зареєстрований в зазначеному будинку, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

За життя, після смерті її батька ОСОБА_3 , брат позивачки повідомляв, що після смерті батько мав намір залишити житловий будинок йому і так як ОСОБА_6 на день смерті ОСОБА_3 проживав разом з ним, він і прийняв спадщину.

Про наявність заповіту батько за життя, як їй так і її брату нічого не розповідав, як і не повідомляв її про це нотаріус.

Після смерті її брата ОСОБА_6 в серпні 2023 року, позивачка прибираючи в будинку її батька та в якому до своєї смерті проживав її брат, знайшла нотаріально посвідчений заповіт від 27 березня 1999 року, відповідно до якого її батько ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належить на день смерті і на, що він за законом матиме право, заповідав в рівних долях ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Оскільки строк на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом нею було пропущено з поважних причин, позивачка звернулася з позовної заявою до Солонянського районного суду Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини за заповітом.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2024 року, яке набрало законної сили 27 вересня 2024 року, визначено ОСОБА_1 додатковий строк у два місця з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області, позивачкою до нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини за заповітом, та 07 листопада 2024 року ОСОБА_1 було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом та Витяг з державного реєстру речових прав, відповідно до яких позивачка успадкувала 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівля та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті її брата ОСОБА_6 будь-яких спадкоємців на його частку спадщини не залишилося з тих причин, що його рідний син ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , рідний брат позивачки ОСОБА_6 розлучився зі своєю дружиною ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто ще до смерті її батька та прийняття спадщини. Єдиним спадкоємцем є ОСОБА_9 , яка є рідною донькою ОСОБА_3 у встановлений законом порядок не подавала заяв про прийняття спадщини, інші можливі спадкоємця першої черги також були відсутні.

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Супруненко Алли Миколаївни з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її брата, 22 серпня 2023 року їй постановою приватного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем другої черги після померлого ОСОБА_2 , оскільки його рідна донька ОСОБА_9 , як спадкоємець першої черги прийняти спадщину не бажає, вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, у зв`язку з необізнаністю про неприйняттям спадщини спадкоємцем першої черги та у зв`язку з її лікуванням у 2023 році про, що встановлено рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2024 року, тому просила встановити додатковий строк на прийняття спадщини.

Представник позивачки в судовому засідання позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 75).

Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого (мовою оригіналу): Солонянским райбюро ЗАГС Днепропетровской области 29 апреля 1958 года, батьками, (мовою оригіналу): ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є, (мовою оригіналу): ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а. с. 29, 105).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого, (мовою оригіналу): 18 октября 1983 года, ОСОБА_13 , уклав шлюб з, (мовою оригіналу): ОСОБА_10 , яка після укладення шлюбу отримала прізвище, (мовою оригіналу): ОСОБА_14 (а. с. 30, 106).

З свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВА № 259971 від 27 березня 1999 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 964, вбачається, що ОСОБА_3 є спадкоємцем житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після померлої ОСОБА_15 (а. с. 31).

Як вбачається з заповіту серії АВА № 259972 від 27 березня 1999 року, який зареєстровано в реєстрі за № 966, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на, що він за законом матиме право, заповідає в рівних долях ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а. с. 32).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 24 березня 2011 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 33, 96).

Дана обставина підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 8 від 22 серпня 2023 року (а. с. 97, 98).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого, (мовою оригіналу): отд ЗАГС Солонянского райисполкома Дніпропетровской области 25 января 1983 года, ОСОБА_16 , народився, (мовою оригіналу): ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками якого є, (мовою оригіналу): ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (а. с. 34).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області 20 травня 2008 року, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 35).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 3 від 09 липня 2024 року, 14 червня 2011 року ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_19 , яка після укладення шлюбу отримала прізвище ОСОБА_20 (а. с. 36).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області 06 жовтня 2005 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розірвано (а. с. 37).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 виданого, (мовою оригіналу): Солонянским рай ЗАГС Днепропетровской области 14 декабря 1953 года, ОСОБА_17 , народився, (мовою оригіналу): ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками якого є, (мовою оригіналу): ОСОБА_3 , ОСОБА_12 (а. с. 40, 108).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 26 вересня 2022 року вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 41, 90).

Дана обставина підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 7 від 22 серпня 2023 року (а. с. 91, 92).

Як вбачається з довідки Солонянської селищної ради № 9466 від 12 червня 2024 року, ОСОБА_6 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований в буд. АДРЕСА_1 , за вказаною адресою проживав один (а. с. 42).

Дана обставина підтверджується довідкою Солонянської селищної ради № 8653 від 14 серпня 2023 року (а. с. 101).

Згідно повідомлення ТОВ «АБРІС» № 403 від 01 жовтня 2024 року, за даними реєстрації нерухомого майна станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 (а. с. 43).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 виданого, (мовою оригіналу): отделением ЗАГС Солонянского райиспокома Днепропетровской области ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_21 , народилася, (мовою оригіналу): ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьками якої є, (мовою оригіналу): ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (а. с. 44).

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_10 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 27 листопада 2015 року вбачається, що ОСОБА_22 уклад шлюб з ОСОБА_23 , яка після укладення шлюбу отримала прізвище ОСОБА_24 (а. с. 45).

Як вбачається із заяви ОСОБА_9 , яка адресована компетентним органам всім, кого це стосується від 25 березня 2024 року, їй відомо, що після смерті її батька ОСОБА_6 відкрилася спадщина, повідомляє, що заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька у встановлений законом порядок не подавала, на спадщину не претендує і в подальшому звертатися до суду для поновлення строків не буде. Не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 (а. с. 46).

Згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2024 року, ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 47-49).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 листопада 2024 року, на підставі заповіту від 27 березня 1999 року за реєстровим номером № 966, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дочка ОСОБА_1 та його син ОСОБА_6 , в 1/2 частці кожному, спадщина на яку в зазначених частках видано свідоцтва складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 50).

З Витягу з Державного реєстру речових прав № 403084549 від 11 листопада 2024 року, власником 1/2 частки спільної часткової власності житлового буд. АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а. с. 51).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 серпня 2023 року приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Супруненко А. М., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , у зв`язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини (а. с. 57, 111).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в свій постанові «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18).

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається з позовної заяви, поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , позивачка, вказує те, що вона у 2023 році проходила лікування і це підтверджується рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2024 року.

Разом з тим, як вбачається із мотивувальної частини рішення суду, вказана обставина в рішенні суду не є встановленою, оскільки суд лише послався на зазначення вказаного самою позивачкою та її чоловіком, при цьому яка сама хвороба і яким чином вказана хвороба перешкоджала позивачці звернутись із заявою про прийняття спадщини у строк встановлений законом, рішення суду відомостей не містить.

Що виключає застосування до вказаної обставини положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Не зміг пояснити суду яка хвороба позивачки перешкоджала їй звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини і представник позивачки під час судового розгляду.

Також позивачка вказує на свою необізнаність про неприйняття спадщини спадкоємцем першої черги.

Відповідно до заяви ОСОБА_9 від 25 березня 2024 року, щодо відмови від прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_6 , вказана особа відмовилась від прийняття спадщини лише 25 березня 2024 року, тобто вже після того, як позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата.

Тобто з врахуванням неприйняття в шестимісячний строк спадкоємцем першої черги спадщини після смерті брата позивачки, строк на подання заяви про прийняття спадщини у позивачки тривав три місяці після 24 березня 2023 року.

При цьому суд зауважує, що позивачка вказує, що про неприйняття спадщини спадкоємцем першої черги їй повідомлено приватним нотаріусом Супруненко А. М. в серпні 2023 року проте, яким чином приватний нотаріус повідомив позивачці про вказану обставину і чи дійсно це відбулось, позивачка суду не довела, враховуючи, що будь-яких доказів на підтвердження зазначеного в тому числі і показань свідків, позивачкою суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені позивачкою причини пропуску строку на подання заяви на прийняття спадщини, які при цьому не доведені суду належними доказами, не є поважною і тому вимоги позивачки про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивачку.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1258, 1262, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 , який мешкає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 до Солонянської селищної ради, яка розташована: с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Задернюка, буд. 3, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04339652 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Судові витрати по справі покласти на позивачки.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13 травня 2025 року.

Головуючий: суддя Стрельников О. О.