Провадження № 2/344/1590/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

06 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Перший Український міжнародний банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 151 657,70 грн.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 151 657,70 грн., стягнення судових витрат. В обґрунтування позову зазначив, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 27.08.2020 кредитний договір №901, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 47000 грн.; 25.01.2022 кредитний договір №001, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 6000 грн.; 26.08.2022 кредитний договір №, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 55234.21 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.01.2024 склала:1) По кредитному договору від 27.08.2020 № 901 - 74894.84грн., з яких: 46920.42 грн. заборгованість за кредитом; 27974.42 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 25.01.2022 № 001- 9273.49 грн., з яких: 5729.44 грн. заборгованість за кредитом; 1.01 грн. заборгованість процентами; 3543.04 грн. заборгованість за комісією; 3) По кредитному договору від 26.08.2022 № - 67489.37 грн., з яких: 55234.21 грн. заборгованість за кредитом; 11.71 грн. заборгованість процентами; 12243.45 грн. заборгованість за комісією; . Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 06.10.2024 склала 151657,70 гривень.

Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Представник позивача в судове засідання не з`явився,в прохальній частині позовної заяви просив справу розглянути без їх участі. Щодо винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явилася повторного, в матерілах справи містяться заяви про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

27.08.2020 між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір №901, з встановленим лімітом 30000 грн. (а.с.19).

Також в матеріалах справи наявна публічна пропозиція АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка не підписана відповідачем (а.с. 24-56).

Згідно з Паспортом споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 27.08.2020, в якому зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, доходів, тощо (а.с.17).

Крім того, 25.01.2022 між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір №001. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у сумі 6 000 грн., на строк 24 місяці, розмір процентної ставки 0,010 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99% та паспорт споживчого кредиту (а.с.12-15).

Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та надав відповідачу кредитні кошти за договором №001 від 25.01.2022 у розмірі 6 000.00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції від 25.01.2022 (а.с.91).

Також, 26.08.2022 між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір №. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у сумі 55 234,21 грн., на строк 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4% та паспорт споживчого кредиту (а.с.18-21).

Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та надав відповідачу кредитні кошти за договором № від 26.08.2022 у розмірі 55 234,21 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції від 26.08.2022 (а.с.92).

Згідно з письмової вимоги (Повідомлення) №КНО-44.2.2/561 від 07.10.2024, позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути кредитні кошти в розмірі 151 657,70 грн, з метою виконання Договору №901, Договору №001 та Договору № (а.с.82-83).

З наданих банком розрахунків вбачається, що відповідач станом на 06.10.2024 має заборгованість: 1) за кредитним договором від 27.08.2020 № 901 у розмірі 74894.84грн., з яких: 46920.42 грн. заборгованість за кредитом; 27974.42 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) за кредитним договором від 25.01.2022 № 001 року у розмірі 9273.49 грн., з яких: 5729.44 грн. заборгованість за кредитом; 1.01 грн. заборгованість процентами; 3543.04 грн. заборгованість за комісією; 3) за кредитним договором від 26.08.2022 № - 67489.37 грн., з яких: 55234.21 грн. заборгованість за кредитом; 11.71 грн. заборгованість процентами; 12243.45 грн. заборгованість за комісією (а.с.100-102, 93-95, 96-98).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами станом на 06.10.2024 за кредитним договором № 901 від 27.08.2020 у розмірі 27974.42 грн.; № 001 від 25.01.2022 у розмірі 1.01 грн грн та заборгованості за процентами за кредитним договором № від 26.08.2022 у розмірі 11.71 грн., підлягає задоволенню.

Щодо вимог Банку про стягнення заборгованості по тілу кредиту станом на 06.10.2024 за кредитним договором № 901 від 27.08.2020 у розмірі 46920.42 грн.; № 001 від 25.01.2022 у розмірі 5729.44 грн та № від 26.08.2022 у розмірі : 55234.21 грн, суд зазначає наступне.

Оскільки в матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем кредитних коштів, розмір заборгованості не спростований відповідачем, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу № 901 від 27.08.2020, № 001 від 25.01.2022 та № від 26.08.2022 кредитів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією по обслуговуванню кредитної заборгованості станом на 06.10.2024 за кредитним договором № 001 від 25.01.2022 у розмірі 3543,04 грн., та № від 26.08.2022 у розмірі 12 243,45 грн суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 року по справі № 496/3134/19 зазначила наступне.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

10 червня 2017 рокунабув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів`текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредитуумови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит Банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержания процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

В заяві від 25.01.2022 відповідач своїм підписом погодив комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% та в заяві від 26.08.2022 відповідач своїм підписом погодив комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4%проте банк не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Так, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.

З урахуванням положень ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» суд дійшов висновку, що умови кредитного договорору від 25.01.2022 року про встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% та від 26.08.2022 року про встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,4% є нікчемними,а тому вимоги Банку про стягнення заборгованості з комісії за обслуговування кредиту станом на 06.10.2024 за кредитним договором № 001 від 25.01.2022 у розмірі 3543,04 грн., та № від 26.08.2022 у розмірі 12 243,45 грн, є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги Банку частково обґрунтовані, зокрема, в частині наявності заборгованості за тілом трьох кредитів у повному обсязі, та заборгованості за процентами за цими кредитами та підлягають задоволенню в цій частині у загальному розмірі 135 871,21 грн.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача з відповідача 2 170,24грн. ( 135 871,21 х 2 422,40 / 151 657,70 грн.) сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Акціонерного товариства Перший Український міжнародний банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 151 657,70 грн. -задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК (04071, м.Київ, вул.Андріївська, 4, ) заборгованість за кредитними договорами №901 від 27.08.2020; № 001 від 25.01.2022 та № від 26.08.2022 у загальному розмірі 135 871 (сто вісімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК (04071, м.Київ, вул.Андріївська, 4, )витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 170,24 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 12.05.2025 року.

Суддя Пастернак І.А.