Справа № 127/7096/25
Провадження № 2/127/1297/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №101162964 від 15 січня 2022 року в розмірі 38500,00 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 15 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №101162964 у електронній формі. За умовами договору кредитні кошти у розмірі 20000,00 грн було надано у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, яку було надано з метою отримання кредиту. Позивач зазначає, що підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Умови договору зрозумілі відповідачу та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а надана йому інформація із дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказані в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 38500,00 грн, з яких: 20000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 16500,00 грн заборгованість за відсотками; 2000,00 грн сума заборгованості за комісією.

Позивач вказує, що відповідач не виконав умови кредитного договору, у зв`язку з чим у останнього виникла вищевказана заборгованість, а тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит №101162964 від 15 січня 2022 року в розмірі 38500,00 грн та судові витрати по справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву (вх. № 28306 від 31.03.2025 року), у якому просила в задоволенні позову відмовити. Вказала, що надані позивачем розрахунки заборгованості лише констатують суми заборгованості, визначені первісними кредиторами і вказують на відсутність будь-яких нарахувань з моменту укладення договорів факторингу позивачем. При цьому, вказана у розрахунках інформація викладена зацікавленою особою. Викладені позивачем обставини у позові не доведені належними, допустимими та достовірними доказами. Вказані розрахунки заборгованості, наданні позивачем, є необґрунтованими і непідтвердженими належними, допустимими і достовірними доказами, а отже, на переконання сторони відповідача є всі достатні підстави для відмови в задоволенні позову.

На адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 31406 від 08.04.2025 року), у якій представник позивача вказав, що позивачем доведено факт укладення відповідачем кредитного договору в електронній формі та підписання кредитного договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Щодо перерахування кредитних коштів вказав, що відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/отримання кредитних коштів, при цьому ним таких доказів суду не надано. Позивачем долучено розрахунок заборгованості та платіжне доручення до договору, надані первісним кредитором, на підтвердження викладених позовних вимог. Вказав, що позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача, просить стягнути ту заборгованість, яка була нарахована первісним кредитором на дату відступлення права вимоги до позивача. На підставі викладеного, просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

Представником відповідача до суду подано заперечення на відповідь на відзив (вх. № 32670 від 11.04.2025 року), у яких вказала про відсутність даних про дату перерахування суми кредиту за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яку кредитор зобов`язувався перерахувати на рахунок позичальника протягом трьох робочих (банківських) днів, що, враховуючи умови нарахування процентів за користування кредитом, унеможливлює визначення періоду розрахунку і, відповідно, здійснення перевірки розрахунку відсотків за користування кредитними коштами за цим договором.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.

Судом встановлено, що 15 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №101162964. Відповідно до його умов кредитодавець зобов`язується надати кредит у сумі 20000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 15.01.2022 (строк кредитування). Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 14.02.2022. Комісія за надання кредиту 2000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 7500,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3. цього договору.

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1. 1.5.2. договору, в термін (дату) вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною в п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6. Договору в сумі та на умовах визначених п.2.3. договору.

Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору.

Підписавши цей договір, відповідач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил. Також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами даного договору (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів).

Додаток № 1 до договору про споживчий кредит №101162964 від 15 січня 2022 року містить графік платежів, який передбачає: дату видачі кредиту 15 січня 2022 року, дату повернення платежу 14 лютого 2022 року, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, суму кредиту за договором - 20 000,00 грн, проценти за користування кредитом - 7500,00 грн, комісію за надання кредиту - 2000,00 грн, реальну річну процентну ставку - 11215,00%, загальну вартість кредиту 29500,00 грн (зворотна сторона а.с.9).

15 січня 2022 року відповідач ознайомився із паспортом споживчого кредиту №101162964, який містить інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, інформацію про порядок продовження строку кредитування, додаткову інформацію та інформацію про інші важливі правові аспекти. Даний паспорт споживчого кредиту є додатком №2 до договору про споживчий кредит №101162964 від 15 січня 2022 року, був підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, чим підтвердив те, що він ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок продовження строку кредитування та порядок нарахування процентів, підтвердив отримання ним відповідних роз`яснень та необхідної інформації (а.с.10).

Отже, як слідує з матеріалів справи, вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W80224, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вказаного договору. Сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, комісію, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 15 січня 2022 року.

Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором №101162964 від 15 січня 2022 року належним чином, шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача, зазначений в договорі, що підтверджується копією платіжного доручення №38143819 від 15 січня 2022 року, згідно якого ТОВ «Мілоан» на кредитний рахунок № НОМЕР_1 було перераховано 20000,00 грн., призначення платежу «кошти згідно договору №101162964 (а.с.11).

16 липня 2024 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу №16072024. Згідно договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт ТОВ «Мілоан» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п. 1.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 13-14).

16 липня 2024 року сторони договору факторингу підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року (а.с. 15).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги за договором про споживчий кредит №101162964 до відповідача на загальну суму 38500,00 грн, з яких: 20 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16500,00 грн - сума заборгованості за відсотками та 2000,00 грн сума заборгованості за комісією (а.с.16).

Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Доказів про неправомірність даного договору матеріали справи не містять.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора, зокрема щодо договору про споживчий кредит №101162964 від 15 січня 2022 року. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.

Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов висновку, що до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право кредитора за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується дослідженими судом доказами.

Відповідач свої зобов`язання за цим договором не виконав належним чином.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача за договором №101162964 від 15 січня 2022 року становить 20000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16500,00 грн - заборгованість за відсотками, 2000,00 грн - заборгованість за комісією.

Дана сума встановлена судом на підставі наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідач доказів щодо спростування суми заборгованості не надав, свого розрахунку не навів, а тому заперечення відповідача судом розцінюються критично.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, існує порушення виконання своїх зобов`язань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинен нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості, встановлену судом.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором №101162964 від 15 січня 2022 року в загальній сумі 38500,00 грн.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Згідно положень вказаної статті суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн судового збору.

Керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про споживчий кредит №101162964 від 15 січня 2022 в сумі 38500,00 гривень, з яких: 20000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16500,00 грн - заборгованість за відсотками, 2000,00 грн - заборгованість за комісією; а також 3028,00 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місце знаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна