Справа № 462/2374/24 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/811/436/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Герич Тетяни Василівн на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 вересня 2024 року в складі судді Гедз Б.М. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У березні 2024 року позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягення заборгованості за кредитним договором №576333625 від 24.04.2020 в сумі 34 574 грне. 75 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 24.04.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № 576333625 у формі електронного документа через офіційний сайт Товариства www.moneyveo.ua, з використанням електронного підпису.

Відповідно до умов Договору Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 5 000,00 грн, на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

24.04.2020, одразу після укладення сторонами Кредитного договору № 576333625, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 5 000,00 грн на вказану відповідачкою банківську картку. Таким чином відповідачка повністю прийняла пропозицію кредитодавця.

В подальшому, сторони договору дійшли згоди продовжити строк, на який був наданий кредит, зокрема на 29 днів, 27 днів, 30 днів. Також, сторони дійшли згоди збільшити суму кредиту на суму 5 000,00 грн, на 3500,00 грн., на строк дії Договору № 576333625 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору.

Відтак, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти у позику виконав у повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень.

Натомість, відповідачка взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення грошових коштів не виконала, у зв`язку із чим загальна сума заборгованості на момент подання позову за Кредитним договором № 576333625 становить 34 574,75 грн, з яких 13 489,37 грн заборгованість по кредиту, 21 085,38 грн заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.

В свою чергу, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу№ 28/1118-01 строк дії якого до 28.11.2019, у зв`язку із чим ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2019 уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020, залишивши інші умови договору без змін.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого визначено до 04.08.2021. Надалі ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, яким продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024, а умови договору залишені без змін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги№ 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки.

06.10.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №02/06102023 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Позивач, як новий кредитор за Кредитним договором № 576333625 просив позов задоволити.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 вересня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором № 576333625 від 24.04.2020 у розмірі 34 574 гривні 75 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 2 422 гривні 40 копійок судового збору.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 5 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішеня суду оскаржила ОСОБА_1 , апеляційну скаргу в інтересах якої подала адвокат Герич Т.В.

Вважає висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, вказує на те, що задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції не взято до уваги, що проценти за користування кредитними коштами нараховані поза межами користування кредитом. З огляду на укладені додаткові угоди 23.05.2020, 19.06.2020, 20.07.2020, строк кредиту закінчився 17 серпня 2020 року, однак відсотки нараховувалист до 06.11.2020 року. Позивачем не було заявлено вимог про стягнення відсотків згідно ст. 625 ЦК України.

Окрім того, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_3 вносились платежі в погашення заборгованості за користування кредитом, а саме 23.05.2020 3882 грн., 19.06.2020 5440 грн, 20.07.2020 5038 грн., 21.08.2020 155 грн.

Доказів на підтвердження, за який період утворилась заборгованість, коли ОСОБА_3 сплатила кошти в сумі 14 515 грн., позивачем до позовної заяви заяви не надано.

Щодо переходу права за Кредитним договором, то зауважує, що правовідносини за договором №576333625 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_3 виникли 24.04.2020, тобто значно пізніше ніж було укладено договір фкторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином. Право вимоги до ОСОБА_3 вказано лише у реєстрі прав вимоги і не існувало на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018. Вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_3 на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 р. не існувало.

Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 по справі №914/868/17).

Відступлення майбутніх вимог чинне законодавство не забороняє, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.

Оскільки на момент укладення договору факторингу ще не виникало зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_3 , тому у первісного кредитора не виникало права вимоги за зобов`язаннями, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018.

З урахуванням викладеного, слідує, що ТОВ «Юніт Капітал» не довело порушення його прав з боку відповідачки ОСОБА_3 та наявність у нього права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором №576333625 від 24.04.2020, який укладений після відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за кредитним договором на користь ТОВ Таліон Плюс», а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Юніт Капітал» відсутні.

Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 вересня 2024 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Відзив на апеляційу скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК україни відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договром, ціна позову є меншою тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першастатті 15 ЦК України, частина першастатті 16 ЦК України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки умови кредитного договору № 576333625 від 24.04.2020 ОСОБА_3 не виконано, право грошової вимоги за ним на підставі Договору факторингу № 02/06102023 від 06.10.2023 перейшло до позивача, відтак суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Юніт Капітал» є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд також врахував, що умови договорів передбачають право відступлення права вимоги, яке виникне у майбутньому, відтак долучені позивачем договори підверджують перехід права вимоги до ОСОБА_3 від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», надалі до ТОВ «Онлайн Фінанс», після чого до ТОВ «Юніт Капітал».

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення колегія суддів враховує таке.

Як вбачається із матеріалів справи, 24.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_3 в електронному вигляді, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором, укладено електронний Договір № 57633362 (а.с.13-14).

Відповідно до умов Договору Товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на суму 5 000.00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані у відповідності до п.1.3., 1.4. або п. 1.5. Договору.

Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником.

Згідно із п. 1.3. Договору на період строку, визначеного у п. 1.2. Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюєтьться за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,49 % від суми кредиту за кожний день.

Відповідно до п. 1.4. Договору у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2. Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка у розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожний день корситування кредитом, відповідно до чого позичальник зобовязується сплатити товариству різницю між фактиччно сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення).

Згідно із п. 1.5. Договору базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку користування кредитом, вказаного в п. 1.2. Договору, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший 1,49 % відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п. 1.4. цього Договору.

Підписуючи Договір, відповідач підтвердила, що отримала від Товариства до укладення Договору інформацію, вимоги надання якої передбачені у законодавстві України (у тому числі інформацію, надання якої передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).

У заяві на отримання грошових коштів в кредит від 24.04.2020, ОСОБА_3 вказаласеред іншого дані своєї банківської картки, та як вбачається із платіжних доручень № 76663bf15-eeca-40e4-837e-ce47dc0be253 від 24.04.2020, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало отримувачу ОСОБА_3 згідно договору № 576333625 грошові кошти у сумі 5 000,00 грн за реквізитами банківської картки, вказаної позичальником при оформленні кредиту.

Додатковою угодою від 09.05.2020 до Договору № 576333625 від 24.04.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з однієї сторони, та ОСОБА_3 погоджено збільшити суму кредиту на суму 5 000,00 грн з 09.05.2020 на строк дії Договору № 576333625 від 24.04.2020 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору (а.с.58).

Іншою додатковою угодою від 10.05.2020 до Договору № 576333625 від 24.04.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з однієї сторони та ОСОБА_3 погоджено збільшити суму кредиту на суму 3 500,00 грн з 10.05.2020 на строк дії Договору № 576333625 від 24.04.2020 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору (а.с. 57).

Відповідно до платіжного доручення № 6ff898e1-70f2-40c4-9a91-f0359е23b354, 09.05.2020 здійснено перерахунок ОСОБА_3 грошових коштів на суму 5 000,00 грн, а згідно платіжного доручення № 3134ab79-ed6d-42c6-9e06-8171eb6579a4 від 10.05.2020, на виконання Договору № 576333625 перераховано також 3 500,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що відповідачкою разом із Договором № 576333625 також підписано Графік розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору № 576333625, та згідно якого достовірно обізнана про сукупну вартість кредиту, суму процентів за користування кредитом у розмірі 44,70% від суми кредиту або 2 235,00 грн; суму кредиту у розмірі 5 000,00 грн.

Додатковими угодами до Договору № 576333625 сторонами погоджено, що у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжено строк, на який був наданий кредит за Договором № 576333625 від 24.04.2020. На дату укладення цієї Додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом; починаючи з 19.07.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 0,74 % в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди (а.с. 59, 60).

Згідно із розрахунком заборгованості за договором № 576333625 від 24.04.2020, відповідач неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання з повернення коштів, за весь час кредитування внесено лише 4 платежі, внаслідок чого загальна заборгованість ОСОБА_3 станом на день звернення із позовом становить 34 574,75 грн, з яких 13 489,37 грн сума заборгованості за кредитом, 21 085,38 грн заборгованість за несплаченими відсотками.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ТОВ «Юніт Капітал» зазначив, що право вимоги до ОСОБА_3 за договором №576333625 від 24.04.2020 перейшло до товариства на підставі договорів факторингу.

Встановлено, що 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнтом) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, зі строком дії до 28 листопада 2019 року (а.с. 44-47).

Згідно укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнтом) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» додаткових угод №19 від 28 листопада 2019 року, №25 від 21.10.2020, №26 від 31 грудня 2020 року та №27 від 31 грудня 2021 року продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2022 року( а.с. 43, 50, 52, 56).

Предметом договору факторингу №28/1118-01 є відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

Пунктом 1.2. визначено, що «кредитний договір» - кредитний договір, укладений між Клієнтом і Боржником, права вимоги за яким відступаються, та який відповідає наступним кртеріям: боржником за Кредтним договором виступає фізична особа та кредт не забезечується заставою. Прелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.

Під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п.1.3 договору факторингу).

У пункті 1.5. договору факторингу зазначено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма реєстру прав вимоги наведена в Додатку №1 до цього договору.

Пунктом 4.1. передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №100 від 22.09.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримав право вимоги до ОСОБА_3 (зазначений під номером 17) за кредитним договором №576333625 від 24.04.2020 на загальну суму 24255,35 грн із сумою фінансування 3372,34 грн. (а.с.41).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за кредитним договором №576333625 від 24.04.2020, за період з 22.09.2020 по 31.07.2023 загальний розмір боргу становить 34574 грн. 75 коп., з яких: 13489,37 грн. - тіло кредиту; 21085,38 грн. - проценти (а.с.29).

Також, 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01 зі строком дії до 04 серпня 2021 року (а.с.32-34).

Згідно укладених між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» додаткових угод №2 від 03 серпня 2021 року та №3 від 30 грудня 2022 року, строк дії договору факторингу було продовжено до 31 грудня 2024 року (а.с. 37-38).

Предметом даного договору факторингу є відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору (п.2.1,4.1 договору факторингу).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до договору факторингу №05/0820-01, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_3 (зазначений під номером 383) за кредитним договором №576333625 від 24.04.2020 на загальну суму 34574,75 грн. (а.с.30).

Крім того, 06 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №02/06102023, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором №576333625 від 24.04.2020 (а.с. 23-26).

За цим договором фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п.1.1 договору факторингу).

Відповідно до п.1.2 цього договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Згідно із витягом з реєстру боржників від 06 жовтня 2023 року за договором факторингу №02/06102023 від 06.10.2023, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юняіт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_3 (зазначений під номером 180) за кредитним договором №576333625 від 24.04.2020 на загальну суму 34574,75 грн., з яких 13489,37 тіло кредиту та 21085,38 грн. відсотки (а.с.20).

Листом №0/ВМ від 28.02.2024 ТОВ «Юніт Капітал» повідомив боржника ОСОБА_3 про наявність заборгованості за кредитним договором №576333625 від 24.04.2020 та про намір стягнення заборгованості в судовому порядку (а.с.18).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Юніт Капітал» посилається на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перейшло до нових кредиторів, кінцевим з яких є позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», на підставі договорів факторингу, які були укладені у 2018 році, 2020 та 2023 роках. Сам кредитний договір №576333625 від 24.04.2020 укладений після укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

За змістом статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Законодавцем передбачено можливість відступлення первісним кредитором новому кредитору як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво). Оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що "ніхто не може передати більше прав, ніж має сам".

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 16.10.2018 у справі №914/2567/17, від 04.12.2018 у справі №31/160(29/170(6/77-5/100), від 04.06.2020 у справі №910/1755/19.

При цьому, чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012).

Умовами пункту 1.3 договору факторингу від 28 листопада 2018 року передбачено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

При цьому, у п. 1.1. договору визначено термін «боржник» - фізична особа з якою укладено кредитний договір, право вимоги до якого уступається за цим договором.

Натомість, кредитний договір укладено між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_3 24 квітня 2020 року, тобто після укладення ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору про відступлення прав вимоги №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

Із наведеного вище слідує, що вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_3 на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року не було, відтак сторони не могли передбачити, що 24 квітня 2020 року цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачем.

Відповідачем не заперечувався факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів в день та час і на період, вказаний позивачем.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у ТОВ «Юніт Капітал» відсутнє право на звернення до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення на його користь заборгованості за кредитним договором від 24 квітня 2020 року, який укладений після відступлення прав вимог за договорами.

Суд першої інстанції не надав оцінку доводам відповідача в цій частині та безпідставно дійшов висновку про наявність у позивача права вимоги, а відтак про задоволення позову.

Отже, зважаючи на той факт, що у позивача відсутнє право вимоги до відповідача, у задоволенні позову необхідно відмовити з цієї підстави, через це, надавати висновки за іншими мотивами апеляційної скарги не має правового значення.

Відповідно до пункту 2 частини першоїстатті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України зазначено, щопідставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

При цьому, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст.141 ЦПК України).

Зважаючи на задоволення вимог апеляційної скарги, з ТОВ «Юніт Капітал» на користь ОСОБА_3 , відповідно до положеньст.141, 382 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2906,88 грн, сплачений за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Герич Тетяни Василівни задовольнити .

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 вересня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на користь ОСОБА_4 2906 (дві тисячі дев`ятсот шість) гривень 88 копійок сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тектсу постанови.

Повний текст постанови складений 13 травня 2025 року.

Головуючй А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк