Справа № 523/3217/23
Провадження №2/523/704/25
У Х В А Л А

"06" травня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси в складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Ячменьової Д.В.,

розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Берегового Віталія Васильовича про забезпечення позову,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суд знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та ОСОБА_2 , в якому в остаточній редакції від 27 березня 2025 року вона просить визнати недійснимипереукладені між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 : договір №ТС-1236/20 від 30.11.2020 року який діє до 30.12.2026 року; договір ТС-631/24 від 06.12.2024 року по 03.12.2025 року; договір ТС-632/24 від 06.12.2024 року по 03.12.2025 року; договір ТС- 633/24 від 06.12.2024 року по 03.12.2025 року; договір ТС-634/24 від 06.12.2024 року по 03.12.2025 року; на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.

09 квітня 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від представника позивачки адвоката Берегового В.В. надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 та Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради вчиняти будь-які дії спрямовані відносно демонтажу спірних тимчасових споруд та їх пошкодження.

Заява обґрунтована тим, що відповідачка погрожує позивачці демонтажем або пошкодженням спірних приміщень, звернулася до неї із зустрічним позовом про усунення перешкод у користуванні ними та звільнення приміщень. Крім того, стосовно об`єктів за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 , є спір щодо законності укладання ОСОБА_2 відповідних договорів з Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, за якими існує велика заборгованість. Вказані дії відповідачки розцінюються як навмисне порушення нею умов оплати договорів з метою демонтажу споруд відповідним органом. Отже, невжиття заходів забезпечення позову порушить права та законі інтереси позивачки, яка користується тимчасовими спорудами та здійснює підприємницьку діяльність, в приміщенні цих тимчасових споруд знаходиться її особисте майно.

05 травня 2025 року від відповідачки надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову з посиланням на те, що на підтвердження доводів заяви про телефонні дзвінки з погрозами

демонтажу або пошкодження нежитлових приміщень (павільйонів) доказів не надано, і факт наявності у матеріалах справи зустрічного позову не свідчить про підстави для забезпечення позову, всі побоювання з боку позивачки свідчать мабуть про наявний нестабільний емоційний стан сторони по справі. Саме відповідач (як сторона по договору) періодично отримує повідомлення щодо необхідності оплати за договорами . Але ж враховуючи той факт, що всі п`ять павільйонів на теперішній час знаходяться у фактичному користуванні позивачки ОСОБА_1 , яка веде торгівельну діяльність та отримує прибуток, на думку відповідачки й повинна сплачувати щомісячну плату за користування місцями, на яких розташовані павільйони.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову визначені ст.151 ЦПК України. Відповідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України така заява повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання забезпечення позовних вимог, суд приймає до уваги докази сторін у справі, з яких вбачається, що між ними дійсно виник спір щодо дійсності договорів на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, які були переукладені Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради з фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 .

Суд вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі його задоволення, а тому вжиття заходів забезпечення позову в цьому випадку є виправданим.

При цьому суд також враховує, що захист прав, свобод та інтересів позивачки до ухвалення рішення у справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а тому суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Вирішуючи питання відповідності виду забезпечення позову, суд виходить з доведених позивачкою ризиків здійснення відповідачами заходів щодо демонтажу тимчасових спору для здійснення підприємницької діяльності, а тому на цій стадії розгляду справи суд вважає виправданим визначити спосіб забезпечення цього позову, який запропонувала позивачка, який, на думку суду, не буде суттєво впливати на інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи 06 травня 2025 року судом вирішено питання про прийняття уточненого позову в редакції від 27 березня 2025 року.

Вказаний спосіб забезпечення позову є доцільним та співвмірним із заявленими вимогами, оскільки його невжиття у майбутньому може призвести до істотного порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивачки, утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову у майбутньому, що узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 листопада 2020 року у справі 539/1463/20.

Доводи на які посиалається сторона стосуються обставин, які можуть бути встановлені в ході розгляду справи після дослідження доказів .

Також, суд звертає увагу на те, що 06 жовтня 2023 року судом вирішувалося питання про забезпечення позову, яке стосувалося цього ж майна, але договорів з іншим терміном дії.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Берегового Віталія Васильовича про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_8 ) та Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (код ЄДРПОУ: 25830731, місцезнаходження: вул. Косовська, 2-д, м. Одеса) вчиняти будь-які дії спрямовані на демонтаж тимчасових споруд, які розташовані на місцях, визначених договорами №ТС-1236/20 від 30.11.2020, який діє до 30.12.2026; ТС-631/24 від 06.12.2024, який діє до 03.12.2025; № ТС-632/24 від 06.12.2024, який діє до 03.12.2025; №ТС- 633/24 від 06.12.2024, який діє до 03.12.2025; № ТС-634/24 від 06.12.2024, який діє до 03.12.2025, укладеними між Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Копію ухвали направити для виконання Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала складена і підписана 06 травня 2025 року.

Суддя