Справа №745/271/25р.
Провадження по справі 2/735/204/2025р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2025 року с-ще Короп

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі Овсієнко І.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що 07.08.2023 року, близько 21 години 20 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в с.Тарасівка, Коропської ОТГ, Новгород-Сіверського району, спустив з повідків дві мисливські собаки породи «Лайка», які були без намордників, які забігли в господарство ОСОБА_3 , що розташоване в АДРЕСА_1 та розірвали 12 дорослих мускусних качок (індокачок) - 6 качок вагою 3 кг кожна та 6 качурів вагою 5,5 кг), чим заподіяв матеріальну шкоду в розмірі 8050,38 гривень. Діючи в стані необхідної оборони, враховуючи, що в господарстві знаходився неповнолітній пасинок, з метою самозахисту та захисту своєї власності з застосуванням зареєстрованої в установленому порядку мисливської рушниці ОСОБА_3 застрелив вказаних вище собак. Діями ОСОБА_4 позивачу заподіяна матеріальна та моральна шкода. А тому просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача 8050,38 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 20000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та сплачений судовий збір в сумі 2242,40 грн., 4000,00 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15570,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав. Пояснив, що стороною відповідача суду не надано належних і допустимих доказів факту загибелі качок позивача і вини у їх загибелі відповідача. Так, огляд місця події не проводився, суду не надано фото- або відеодоказів факту загибелі качок, доказів, які б свідчили про причину загибелі качок, якщо така (загибель) мала місце, адже, в такому випадку не виключено, що позивач міг сам випадково знищити качок, стріляючи на подвір`ї з рушниці у темну пору доби. Також, вважає недоведеним факт спричинення позивачеві моральної шкоди з боку відповідача, а тому, просить у задоволенні позову відмовити.

Даний позов зареєстровано в суді 11.04.2025 року. Згідно ухвали суду від 14.04.2025 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11.00 годин, 13.05.2025 року.

Заслухавши учасників, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

16.02.2024 року слідчий СВ ВП № 1 Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області закрила кримінальне провадження, розпочате за фактом знищення двох собак, що належали ОСОБА_4 (а.с. 17).

У постанові про закриття кримінального провадження, крім іншого, є посилання на покази свідка ОСОБА_6 про те, що на території його подвір`я вовки рвуть індоуток. Після пострілів батька він вийшов на подвір`я і побачив загиблих індоуток.

Також, у постанові є посилання на покази свідка ОСОБА_7 , про те, що 07.08.2023 року у темну пору доби в будинок забіг її син і сказав, що на подвір`ї вовки рвуть їхніх індоуток. Почула кілька пострілів. Коли вийшла на вулицю, у дворі побачила мертвих індоуток біля 10 штук та двох мертвих собак.

14.11.2023 року Чернігівський апеляційний суд виніс постанову про скасування постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 174 КУпАП та про закриття провадження у справі (а.с. 18-21).

У вказаній постанові, крім іншого, вказано, що в засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що 07.09.2023 року у темний час доби до будинку забіг його пасинок ОСОБА_6 і сказав, що вовки рвуть їхніх качок. Він вибіг на вулицю і застрелив цих тварин, які виявилися собаками.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що побачив як вовки рвуть індоуток. Пізніше на подвір`ї побачив загиблих індоуток.

У висновку судово-товарознавчої експертизи від 25.10.2024 року, наданої позивачем суду на підтвердження розміру шкоди, вказано: «В якості вихідних даних при проведенні дослідження експерт використовував відомості, що містяться в заяві про проведення експертизи, інші вихідні дані експерту не поступали. Зовнішній огляд об`єктів дослідження не проводився».

Інших доказів на підтвердження позовних вимог суду не надано.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України: Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 82 ЦПК України: Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Постанова про закриття кримінального провадження від 16.02.2024 року стосується дій позивача ОСОБА_3 , пов`язаних зі знищенням собак.

У справі що розглядається, не досліджуються правові наслідки таких дій.

Постанова Чернігівського апеляційного суду від 14.11.2023 року стосується дій позивача ОСОБА_3 , пов`язаних зі стрільбою в населеному пункті.

У справі що розглядається, також, не досліджуються правові наслідки таких дій.

У вищевказаних процесуальних документах твердження про наявність загиблих качок зустрічається при викладенні показань свідків позивача, його дружини і пасинка. Проте, у зазначених показаннях не йдеться ні про точну кількість качок, ні про їх вагу та вік, ні про причину їх загибелі. Крім того, свідки не допитувалися у даному судовому засіданні і суд не взмозі надати оцінку таким поясненням.

Також, у постанові Чернігівського апеляційного суду (а.с. 21), при обгрунтуванні стану необхідної оборони, суд згадує про «розірваних індоуток». Проте, не вказано ні їх кількості, ні ваги, ні віку.

Також, суд відхиляє як доказ висновок судово-товарознавчої експертизи, оскільки експерту не було надано об`єктів дослідження або їх фотозображень. А вихідні дані щодо кількості, ваги, віку качок експерт отримав із письмової заяви позивача зацікавленої у результатах вирішення спору сторони.

За таких обставин, суд вважає непідтвердженими кількість загиблих качок, їх вагу та вік, а також причину їх загибелі, враховуючи, що позивач здійснив декілька пострілів з мисливської рушниці у себе на подвір`ї у темну пору доби, наявність і розмір матеріальної шкоди. Тому, позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 23 ЦК України: Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду 10 жовтня 2019 року виніс Постанову у справі № 569/1799/16-ц провадження № 61-19000сво18, де зробив наступні правові висновки: «Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з

урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності та справедливості».

Позивач стверджує, що йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в наступному: він був вимушений змінити звичайний ритм свого життя, що пов`язано із зміною способу отримання доходу, неодноразовим зверненням до правоохоронних органів за захистом своїх прав; незаконно був притягнутий до адміністративної відповідальності; значним стресом його пасинка, який фактично став жертвою нападу. Крім того, позивач відчуває постійну образу і приниження від дій відповідача, який, замість вибачення, звернувся до правоохоронних органів для притягнення ОСОБА_3 до юридичної відповідальності. Також, глибина моральних страждань посилювалася тим, що вказана подія мала місце з вини відповідача, який не вибачився, не відшкодував добровільно збитки.

Вивчивши вказані позовні вимоги, суд прийшов до наступних висновків.

Позивач взагалі не пояснив у чому полягає «Зміна ритму життя»: який він був до події 07.08.2023 року і яким став після, а також, чому це носить для нього негативний характер. Також, відсутні пояснення і докази зміни способу отримання доходу: яким чином і в якому розмірі позивач отримував доходи до події 07.08.2023 року, і яким чином і в якому розмірі почав отримувати їх після.

Звернення до правоохоронних органів за захистом своїх прав є правом особи, яким вона користується на власний розсуд. А тому скориставшись ним, особа не набуває права на відшкодування моральної шкоди.

Відповідач не мав встановлених законом повноважень на притягнення позивача до адміністративної відповідальності. До такої відповідальності позивача притягнула держава в особі правоохоронних органів. Тому відповідач не має відшкодовувати завдану таким притягненням шкоду.

Позивач не вказав у чому виразився значний стрес його пасинка і до яких наслідків він призвів. Крім того, пасинок позивача не є стороною даного цивільно-правового спору, а тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди за отриманий ним стрес.

Звернення відповідача до правоохоронних органів не може само по собі бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, а не поширення недостовірної інформації. До такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 523/4380/15-ц, 20.12.18.

Як зазначалося вище, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Протиправна поведінка це різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми,

зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки людини нормою права. Отже, протиправною поведінкою є завдання шкоди іншій особі. А бездіяльність відповідача, пов`язана з тим, що він не відшкодував добровільно матеріальну шкоду, за наявності спору між сторонами про факт її спричинення та розмір, не вибачився перед позивачем, не є протиправною поведінкою.

Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України: Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 15, 23, 1166 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 15 травня 2025 року.

Суддя: О. П. Грушко