У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2025 року м. Ужгород
У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 січня 2025 року позовну заяву задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () завдану шкоду в порядку суброгації в розмірі 60739,53 грн. (шістдесят тисяч сімсот тридцять дев`ять грн. п`ятдесят три коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн.).

Обґрунтовуючи заяву, заявник посилається на те, що його середньомісячний дохід становить 7573,68 грн., оскільки він є студентом та працює на ТОВ «УжФарм» на посаді фасувальника медичних виробів, а сплата завданої шкоди у розмірі 63423,53 грн. одним платежем, призведе до суттєвого погіршення майнового стану заявника.

Заявник ОСОБА_1 та його представник не з`явилися будучи належним чином повідомленими про час ат місце розгляду справи.

Представник ПАТ «СГ «ТАС» у судове засідання також не з`явився будучи належним чином повідомленим про час ат місце розгляду справи.

У зав`язку з чим, фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст.247ЦПК України .

Вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 435ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 статті 435ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини 4 зазначеної статті, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За норами ч. 5 даної статті розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У частині першій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що відстрочка виконання рішення суду може бути застосована судом у виняткових випадках, що створюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що, відповідно до статті 435 ЦПК України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10 провадження № 61-46129св18.

Також у постанові Верховного Суду у складі у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного від 19 грудня 2018 року у справі № 264/2548/16-ц провадження № 61-629св18 вказано, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначені нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Однак, суд вважає, що заявником не наведено беззаперечних доказів, які б дозволили суду задовольнити заяву про розстрочення виконання судового рішення.

Так, заявником надано суду довідку № 49 від 23.01.2025 року видану ДВНЗ «УжНУ», з якої слідує, що ОСОБА_1 дійсно навчається у даному навчальному закладі на шостому курсі, є студентом денної форми навчання. Також з цієї довідки слідує, що заявник отримує стипендію, сукупний розмір якої за липень 2024 по грудень 2024 року становить 24190,08 грн.

Також до зави долучено довідку № 4 від 27.01.2025 року видану ТОВ «УЖФАРМ», з якої слідує, що ОСОБА_1 працює в даному товаристві на посаді «фасувальник медичних виробів» і його заробітна плата складає 3542,00 грн.

Разом з тим, матеріальний стан не оцінюється виключно поточними доходами. До характеристики матеріального стану належать також наявність на праві власності нерухомого та рухомого майна, банківських заощаджень, за рахунок яких є можливість виконати рішення суду. Однак, таких даних заявник суду не надав.

Крім того, при вирішення питання щодо виконання розстрочки судового рішення слід враховувати й інтереси стягувача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» .

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для розстрочення виконання судового рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2025 року у справі №308/18225/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації.

Керуючись статтями258-261,435 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Сочки Віталія Івановича, подану в порядку ст. 435 ЦПК України, про розстрочення виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2025 року у справі №308/18225/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул