"13" травня 2025 р. Справа № 363/1373/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Дьоміної О.П., за участі секретаря Ходасевич Д.К., представника позивача адвоката Зубчук О.Р., представника відповідача адвоката Петровського В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Столичний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» як правонаступник ДП «Вищедубечанське лісове господарство») в особі представника адвоката Кілічави Т.М. до ОСОБА_1 про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

20.03.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив суд розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісами від 01.12.2014 року за №61, укладений між ДП «Вищедубечанське лісове господарство» (правонаступник ДС ГП «Ліси України» в особі Філії «Вищедубечанське лісове господарство») та ОСОБА_1 , зареєстрований Київським обласним управлінням лісового і мисливського господарства 08.12.2014 року за №7.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.03.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, яке потім неодноразова за клопотаннями учасників провадження відкладалося.

09.07.2024 року ухвалою суду закрите підготовче судове провадження та вказана справа призначена до судового розгляду.

11.11.2024 року до суду від представника відповідача адвоката Петровського В.В. надійшло клопотання в якому останній просив призначити по справі будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, поставивши на вирішення питання:

1) Чи є об?єкти, зазначені в акті департаменту державного архітектурно будівельного контролю №т-0812/3 (гостьовий будинок двоповерховий з мансардою розмірами 7х9 м., влаштований на монолітному залізобетонному фундаменті; господарська будівля розмірами 4х6 м., влаштована на залізобетонному монолітному фундаменті), а також тимчасову споруду орієнтовними розмірами 5х4 метри, що на проектному плані благоустрою, виготовленому на підставі договору від 22.12.2014 року за №22-12-2, відображена під номером "3", які знаходяться на лісовій ділянці, зазначеній в договорі довгострокового тимчасового користування лісами від 01.12.2014 року №61, укладеним між ДІ "Вищедубечанське лісове господарство" та ОСОБА_1 та зареєстрованим Київським обласним управлінням лісового і мисливського господарства 08.12.2014 року за №7 нерухомим майном (капітальними спорудами)?

2) Чи відповідають об?єкти, зазначені в акті департаменту державного архітектурно будівельного контролю №т-0812/3 (гостьовий будинок двоповерховий з мансардою розмірами 7 х 9 м., влаштований на монолітному залізобетонному фундаменті; господарська будівля розмірами 4х6 м., влаштована на залізобетонному монолітному фундаменті), а також тимчасову споруду орієнтовними розмірами 5х4 метри, що на проектному плані благоустрою, виготовленому на підставі договору від 22.12.2014 року за №22-12-2, відображена під номером «3», які знаходяться на лісовій ділянці зазначеній в договорі довгострокового тимчасового користування лісами від 01.12.2014 року за №61, укладеним між ДП "Вищедубечанське лісове господарство" та ОСОБА_1 та зареєстрованим Київським обласним управлінням лісового і мисливського господарства 08.12.2014 року за №7 документації - "Проект благоустрою території, що знаходиться в межах Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області" від 2014 року?»

У судовому засіданні, представник відповідача клопотання підтримав.

Представник позивача проти клопотання категорично заперечувала, посилаючись на те, що як убачається з матеріалів справи, предметом позову є саме розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісами від 01.12.2014 року за №61, що укладений між ДП «Вищедубечанське лісове господарство» (правонаступник ДС ГП «Ліси України» в особі Філії «Вищедубечанське лісове господарство») та ОСОБА_1 , зареєстрований Київським обласним управлінням лісового і мисливського господарства 08.12.2014 року за №7. При цьому преюдиційні обставини, а саме самочинне зведення відповідачем на лісовій ділянці, що перебуває у постійному користуванні ДСГП «Ліси України» в особі філії «Вищедубечанське лісове господарство», що є правонаступником ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та розташоване на території Лебедівської сільської ради, встановлені чинним судовим рішенням Вишгородського районного суду від 05.07.2021 року та постановою Київського апеляційного суду від 10.02.2022 року по справі за №363/557/18. Крім того, представником відповідача порушено строк на звернення до суду з таким клопотанням, воно подано вже після закриття судом підготовчого судового засідання, також це клопотання не містить доказів направлення сторонам по справі, а відтак є всі підстави для відмови в його задоволенні.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, у частині, що стосується призначення експертизи, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений, своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України - суд у підготовчому засіданні, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 103 ЦПК України - суд призначає експертизу за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України "Про судову експертизу").

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частин 2, 3 статті 102 ЦПК України - предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що суд має право для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки чи ремесла, призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Пленум Верховного Суду України у п.17 Постанови від 12.06.2009 року за №5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" роз`яснив судам, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

При цьому судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є договір довгострокового тимчасового користування лісами від 01.12.2014 року за №61, укладений між ДП «Вищедубечанське лісове господарство (правонаступник ДСГП «Ліси України») в особі філії «Вищедубечанське лісове господарство» та ОСОБА_1 , зареєстрований Київським обласним управлінням лісового і мисливського господарства 08.12.2014 року за №7, про розірвання якого просить позивач, у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, що виразилось у використанні лісової ділянки для будівництва будівель і споруд з ознаками капітальності, тобто не за цільовим призначенням та всупереч умов договору.

Представник відповідача, заявляючи клопотання про призначення даної експертизи посилався на необхідність її проведення з тих підстав, що в даній справі відсутній висновок експерта з приводу вирішення того, чи є об`єкти нерухомим майном (капітальною спорудою).

Представник позивача, заперечуючи проти такого клопотання, посилалася на наявність судового рішення, яким вже вирішено питання, про які йдеться мова у клопотанні.

На думку суду, в даному випадку, питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо предмету позову та як наслідок, необхідності такого призначення.

Суд вважає, що з урахуванням наданих суду клопотань, заперечень, враховуючи, що суд ще не досліджував письмові докази, відсутні підстави для задоволення клопотання про призначення експертизи, так як неможливо дійти висновку про те, що без проведення такої експертизи неможливо встановити обставини, які мають значення для розгляду судом вказаної справи.

Крім того, до початку розгляду судом справи по суті та дослідження письмових доказів, в тому числі і тих на які посилаються сторони, обґрунтовуючи необхідність проведення експертизи та заперечуючи проти її проведення, суд позбавлений процесуальної можливості встановити обставини, які є передумовою призначення експертизи, оскільки докази судом ще не досліджувались, фактичні обставини справи не встановлювались, тому суд не може дійти до висновку про наявність достатніх підстав для призначення експертизи.

Також, суд враховує, що відсутні обставини, передбачені ст. 105 ЦПК України, які є підставою для обов`язкового призначення судом експертиз. Суд звертає увагу на те, що положеннями ст. 106 ЦПК України - учасникам справи надано право самостійно замовити проведення експертизи та подати до суду відповідний висновок.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що представником відповідача не наведено переконливих для суду аргументів щодо необхідності призначення вказаної експертизи, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 102-104, 107, 109, 252, 258, 259, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представникавідповідача - адвоката Петровського В.В. про призначення по справі будівельно-технічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя О.П. Дьоміна