Провадження № 2/359/3961/2025
Справа № 359/9945/25
«08» грудня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Ліман А.Г.,
за участі позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Онишко В.М.
представника третьої особи (органу
опіки та піклування) - Павленко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-
У серпні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Сацик Р.В. - звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом про позбавлення відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав стосовно його сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.1-5).
Позовну заяву мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народився спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 23.09.2015 шлюб між сторонами було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області. відповідач ОСОБА_2 після розірвання шлюбу фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_3 : з 2015 року не сплачує аліменти, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його здоров`ям, навчанням та розвитком, не виявив ініціативи у спілкуванні з освітніми закладами, які відвідує дитина, не відвідував батьківських зборів, не спілкувався з учителями та тренерами, не цікавився успішністю та досягненнями сина. Усі обов`язки з утримання та виховання дитини здійснює мати разом із новим чоловіком. Довідки зі школи та спортивної школи підтверджують повну відсутність участі батька в житті сина. Така поведінка свідчить про систематичне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. У зв`язку з цим позивачка просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 з метою захисту прав та інтересів дитини.
Ухвалою від 03 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 33-34)
Ухвалою від 17 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду (а.с. 76).
У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. Позивач додатково пояснила, що син не спілкується та не згадує про свого біологічного батька, вважає батьком її другого чоловіка.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду від відповідача не надійшло.
Представник органу опіки та піклування Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Павленко Л.В. у судовому засіданні пояснила, що після заслуховування показань свідків підтримує позовну заяву. Водночас зазначила, що на момент підготовки висновку в органу опіки та піклування не було достатніх даних, які б достовірно підтверджували самоусунення батька дитини від виконання батьківських обов`язків, оскільки відповідач повідомив, що був мобілізований. Спілкування з відповідачем представники служби у справах дітей здійснювали у телефонному режимі, до служби він не з`являвся. Спочатку відповідач повідомив, що вважав себе вже позбавленим батьківських прав та не заперечував проти позову і не заперечував щодо складання відповідної заяви, однак згодом зателефонував повторно та повідомив, що змінив свою позицію і заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Жодних доказів виконання ним батьківських обов`язків органу опіки та піклування відповідач не надав.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи заперечень від позивача не надійшло.
Заслухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , - заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування, а також малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_7 з 27 жовтня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року (справа №359/1669/16-ц) (а.с.13-14).
Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шо підтверджується копією свідоцтва про народження дитини Серія НОМЕР_1 (а.с.10).
Відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2015року у цивільній справі №359/5961/15-ц, провадження №2/359/1843/2015, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 1 липня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11-12).
Згідно із постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МУЮ Шевченка С.О. від 27.10.2015 було відкрито виконавче провадження №49136200 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду у вищевказаній цивільній справі номер провадження №2/359/1843/2015 (а.с.15).
Згідно із інформацією Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.07.2020 №Д-1984-УГЛ-20 виконавчий лист № 2/359/1843 від 23.10.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання сина ОСОБА_10 на підставі постанови державного виконавця від 25.03.2016 направлено за належністю до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) для подальшого виконання та був втрачений (а.с.16-18).
Як стверджує позивач, після отримання повідомлення про втрату виконавчого листа вона повторно до суду із заявою про видачу його дубліката не зверталася.
Відповідно до відкритих даних, які знаходяться у публічному доступі в автоматизований системі виконавчих проваджень, відкритого виконавчого провадження, боржником у якому є відповідач ОСОБА_2 , а стягувачем ОСОБА_11 відсутні.
Позивач з 18.10.2016 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 (а.с.19).
У повторному шлюбі у позивачки та ОСОБА_4 народилися двоє синів: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія НОМЕР_3 та Серія НОМЕР_4 (а.с.20,21).
Подружжя є багатодітною родиною, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_5 (а.с.22-23).
Відповідно до довідки № 276 від 30.07.2025, виданої Бориспільським академічним ліцеєм імені Анатолія Федорчука Бориспільської міської ради Київської області, щодо участі батьків учня 6-Д класу ОСОБА_3 у шкільному житті дитини, зазначено, що батько ОСОБА_10 ОСОБА_2 не підтримує контактів із ліцеєм, не спілкується з учителями, жодного разу не був присутній на батьківських зборах, не цікавився успішністю сина та не брав участі у громадській діяльності закладу (а.с.24).
Згідно із довідкою № 02-22-174 від 30.07.2025, виданої Бориспільською дитячо-юнацькою спортивною школою Бориспільської міської ради Київської області, за інформацією тренера-викладача ОСОБА_14 , з нею спілкується виключно мати дитини ОСОБА_15 (а.с.25).
У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що відповідач тривалий час не спілкується із сином, не бере участь у його утриманні та вихованні, ці обов`язки виконує чоловік позивачки ОСОБА_4 .
Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , погодженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 01 грудня 2025 року №996 (а.с.78-79) зазначено, що відповідно до наявних у справі документів, відсутня достатня доказова база щодо причин та свідомого ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків, та не можуть підтверджувати факт невиконання батьківських обов`язків, оскільки батько громадянин ОСОБА_2 , призваний до лав ЗСУ. Орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є недоцільним.
Проте перевіркою викладених у висновку органу опіки та піклування доводів, що відповідач був призваний до лав ЗСУ, встановлено, що дійсно у лютому та березні 2025 року відповідач ОСОБА_2 отримував виплати як військовослужбовець військової частини НОМЕР_6 , проте у подальшому такі виплати йому були припинені. Будь-які офіційні доходи, починаючи з квітня 2025 року у відповідача відсутні, що підтверджується Відповіддю №1895795 від 15.10.2025 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи (а.с.59).
Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.
Частиною 1 ст. 164 Сімейного кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.
Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Також суд враховує, що згідно із вимогами ч.ч. 1, 4, 5, 6 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування у справах щодо захисту прав дитини є обов`язковою, а його висновок підлягає врахуванню судом. Водночас такий висновок не є обов`язковим для суду та підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами у справі.
З огляду на викладене, суд не пов`язаний висновком органу опіки та піклування і має право не погодитися з ним, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Судом встановлено, що органом опіки та піклування фактично не було здійснено належного опитування відповідача та не отримано від нього жодних доказів, які б спростовували доводи позивача. Натомість на підтвердження позиції позивача суду надано достатню кількість належних і допустимих доказів, зокрема: інформацію з освітнього закладу та дитячо-юнацької спортивної школи, а також показання свідків, які близько знайомі з родиною позивача та підтвердили, що відповідач упродовж тривалого часу, близько десяти років, фактично відсутній у житті сина та не бере участі в його утриманні й вихованні.
Крім того, органом опіки та піклування не були належним чином враховані пояснення та ставлення самого малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично не знає іншого батька, окрім батька своїх зведених братів, та у своєму сприйнятті проживає у повноцінній родині, хоча має інше прізвище, ніж мати, брати та вітчим, якого вважає своїм батьком.
Суд, з урахуванням побажання позивачки та якнайкращих інтересів дитини, не ставив малолітньому прямих запитань щодо ОСОБА_2 , однак з усіх відповідей, які стосувалися складу сім`ї, проведення спільного часу, навчання та відпочинку, вбачається, що дитина розповідала саме про вітчима як про свого батька та жодного разу не згадував відповідача.
За таких обставин висновок органу опіки та піклування про відсутність достатньої доказової бази щодо причин та свідомого ухилення батька від виконання батьківських обов`язків суперечить встановленим фактичним обставинам справи та не відповідає інтересам дитини, яка має право на виховання у повноцінній сім`ї, а також на можливість зміни родинного прізвища та подальшого усиновлення вітчимом, який з 2016 року виконує для неї функції батька, тоді як біологічний батько був відсутній у її житті протягом тривалого часу.
З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин та оцінки наданих доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина: не бере участі у його вихованні, утриманні та належному догляді, не виявляє батьківського піклування й інтересу до його життя та розвитку. За таких обставин, з огляду на необхідність забезпечення належного захисту прав та інтересів дитини, суд вважає доведеними передбачені законом підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляє.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223, 258,259,263-265,266,273, 280-281,430 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня виготовлення повного тексту судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 17.12.2025.
Суддя: І. В. Муранова-Лесів