Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 грудня 2025 року м. Одеса

Справа № 521/16826/25

Провадження № 2-о/521/569/25

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Турава Н.М.,

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1

Представник заявника ОСОБА_2

Заінтересована особа ОСОБА_3

Заінтересована особа Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради

Заінтересована особа Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації

Одеської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_4 , Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2025 року заявник звернувся до Хаджибейського районного суду міста Одеси з заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають окремо від матері ОСОБА_4 , разом з батьком ОСОБА_1 , який самостійно їх виховує та утримує, посилаючись на таке.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.08.2022 (справа № 523/5569/22) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано. У період шлюбу у подружжя народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із малолітніми дітьми. Фактично батько дітей та його малолітні діти проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором оренди від 22.08.2022 р. Мати дітей ОСОБА_3 виїхала на постійне місце проживання до ФРН (м. Берлін) декілька років тому, повертатись в України не планує.

Хаджибейська районна адміністрація в особі органу опіки та піклування 20 грудня 2024 року надала висновок № 4469/01-20 щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Встановлення факту проживання дітей разом з батьком є необхідним для оформлення дітей до навчальних закладів, зняття з зареєстрованого місця проживання та реєстрацію місця проживання, оформлення документів без участі матері, що є підставою для звернення до суду.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

На виконання ухвали Хаджибейського районного суду міста Одеси заявник повідомив, що звернувшись до Департаменту надання адміністративних послуг ОМР із заявою про реєстрацію місця проживання дітей разом з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання, Департаментом відмовлено у зв`язку із відсутністю на це згоди матері.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 14 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі.

Заінтересована особа Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради в особі представника ОСОБА_8 надав до суду письмові пояснення в яких зазначив таке.

У випадку встановлення судом того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають окремо від матері ОСОБА_4 , але разом з батьком ОСОБА_1 , який самостійно їх виховує та утримує, таке рішення суду не буде підставою для здійснення реєстрації/зняття з зареєстрованого місця проживання зазначених малолітніх дітей без згоди їх матері, оскільки чинним законодавством України не передбачено можливості здійснення вказаних реєстраційних дій органом реєстрації на підставі рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення такого факту.

Згідно п. 33 Порядку надання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

За постановою ВС від 13 червня 2018 року по справі № 752/14614/14-ц саме рішення про визначення місця проживання дитини є підставою для реєстрації місця проживання дитини.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 11 грудня 2025 року надала до суду пояснення, в яких зазначила таке.

ОСОБА_1 у своїй заяві просить встановити факт, як спільного його проживання з малолітніми дітьми, без матері, так і факт самостійного виховання та утримання дітей без участі матері, а не лише факт самостійного виховання та утримання; відповідно до укладеного договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 від 12 січня 2024 року колишнім подружжям визначено місце проживання дітей разом з батьком. Фактично тривалий час малолітні діти проживають разом з батьком, що підтверджується наданими суду доказами у сукупності.

Факт спільного проживання дітей з батьком без матері у державних органах можна підтвердити лише рішеннями суду, яке набрало законної сили, для здійсненням самостійного захисту прав та інтересів дітей батьком без згоди матері. Хаджибейська районна адміністрація в особі органу опіки та піклування 20 грудня 2024 року 4469/01-20 надала висновок щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав. Однак, рішенням Пересипського районного суду міста Одеси від 28 травня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення її батьківських прав.

У даному випадку задоволення вказаної заяви окремого провадження є єдиним способом захисту прав та інтересів малолітніх дітей, адже в Україні існує низка процедур, пов`язаних з дітьми, які вирішуються лише спільного згодою батьків або одним з батьків лише за рішенням суду, яке набрало законної сили.

Зважаючи на тривале перебування матері дітей у Німеччині, неможливо здійснити відповідні дії за її участі, неможливо отримати її згоду на здійснення, зокрема, реєстраційних дій.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності заявника та представника заявника, вимоги заявника просила задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради Майдебура Юлія Володимирівна надала до суду заяву про розгляд справи за її участі та просила прийняти рішення з урахуванням інтересів дітей.

Представник заінтересованої особи Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Шаратова Костянтин Юрійович надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні не з`явилась повторно, була повідомлена про судові засідання належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено таке.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2022 року (справа № 523/5569/22) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано.

У період шлюбу у подружжя народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батько дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із малолітніми дітьми.

Фактично батько дітей та його малолітні діти проживають з ним за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором оренди від 22 серпня 2022 року.

Згідно з актом обстеження умов проживання малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 29 жовтня 2024 року, складеного спеціалістами органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, житлово-побутові умови задовільні, для дітей створені умови для виховання та ОСОБА_1 відповідально ставиться до розвитку та здоров`я дітей.

Декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладена з лікарем загальної практики «Дім медицини» ОСОБА_11 та батьком ОСОБА_6 23 червня 2021 року.

Декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладена з лікарем-педіатром ТОВ «Дім медицини» П?ятківською О.В. батьком ОСОБА_5 від 02 жовтня 2024 року.

Згідно з характеристикою Одеського ліцею «Михайлівський» Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у закладі з 1-го класу. За час навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний та уважний учень. Має навчальні досягнення достатнього рівня, виявляє логічне мислення, проявляє здібності до вивчення математики. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батько, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина.

Згідно з характеристикою Одеського ліцею «Михайлівський» Одеської міської ради, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у закладі з 1-го класу. За час навчання зарекомендував себе як старанний та працелюбний учень. Володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні, проявляє здібності до вивчення математики. Впевнений у своїх силах, має почуття власної гідності, доброзичливий та ініціативний. Батько, ОСОБА_1 , відповідально ставиться до виховання та навчання сина. Підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, регулярно відвідує батьківські збори та бере активну участь у житті дитини.

Згідно з характеристикою сусідів: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з липня 2023 року по теперішній час вихованням, навчанням у школі малолітніх дітей, а також відвідуванням ними розвиваючих секцій займається лише батько, ОСОБА_1 . Мати не проживає разом з дітьми.

Відповідно до укладеного Договору про визначення місця проживання дітей між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 від 12 січня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Мкртичян З.А. за п. 1.2. батьки домовилися про виховання дітей до досягнення ними повноліття, їх місця проживання та утримання.

За п. 1.3. Договору місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , батьки визначили фактичне місце проживання та утримання.

Зважаючи на те, що мати дитини проживатиме за межами території України, а діти навчатимуться на території України, сторони домовились, що батько самостійно виховуватиме та утримуватиме синів до досягнення кожним з них повноліття.

Згідно п. 1.4. Договору після досягнення кожною дитиною 10 років і до досягнення нею 14 років місце проживання кожної дитини визначається за спільною згодою дитини та батьків .У разі не досягнення згодим зберігають чинність положення п. 1.3.цього Договору.

Договором також визначено порядок здійснення батьками батьківських прав, права та обов`язки батьків що виховання та утримання дитини: зустрічі дітей з матір`ю за попереднім погодженням та бажанням дітей (п. 2.1. Договору); з визначенням обов`язків батька - як то самостійне виховання дітей, піклування про здоров`я кожного з них, їх розвиток, забезпеченням достатнього рівня освіти; з визначенням обов`язків матері за попередньою домовленістю з батьком приїхати за місцем проживання дітей, забрати їх для проведення спільного дозвілля та повернути їх у місце проживання, у визначений час, забезпечивши комфортні та безпечні умови проживання дітей під час спільного відпочинку (п.п. 3.2.1., 3.2.2.).

ОСОБА_3 виїхала на постійне місце проживання до ФРН (м. Берлін) декілька років тому, що підтверджується матеріалами справи.

Хаджибейська районна адміністрація в особі органу опіки та піклування 20 грудня 2024 року надала висновок №4469/01-20 щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Рішенням Пересипського районного суду міста Одеси від 28 травня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення її батьківських прав. Рішення суду набрало законної сили 30.06.2025 р.

За вказаним рішенням факт відсутності ОСОБА_3 на території України, її проживання на території Німеччини та періодичний перетин кордону України, сторонами не оспорюється, підтверджується наданими доказами, у тому числі відповіддю Державної прикордонної служби від 03.02.2025 р.

Опитані в судовому засіданні малолітні діти в присутності представника органу опіки та піклування та представника позивача зазначили, що дійсно на теперішній час вони проживають разом з батьком, який і займається їх вихованням та утриманням. Водночас, ОСОБА_15 зазначив, що він постійно, майже раз на тиждень спілкується з мамою по телефону, за якою дуже сумує. Крім того, діти підтвердили, що в останній раз вони бачилися з мамою у серпні 2024 р. під час їх спільного відпочинку у Греції.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 від 22 серпня 2025 року №34/60 ОСОБА_1 має відстрочку від призову на військову службу на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки має рідного батька, який є особою з інвалідністю ІІ групи. Таким чином, встановлення факту, про який просить заявник, не пов`язаний з процесом мобілізації.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення ч.1 ст. 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому згідно з ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

На час розгляду справи спір між батьками відносно визначення місця проживання дітей відсутній, оскільки батьками виконуються умови Договору про визначення місця проживання дітей від 12 січня 2024 року

Ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 грудня 1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Встановлення факту спільного проживання, самостійного виховання та утримання дітей необхідне заявнику для захисту прав та інтересів дітей, в тому числі права на зміну ними місця проживання та подальшої реєстрації їх місця проживання.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення.

Таким чином, обов`язковість виконання судових рішень - це конституційний принцип, що не підлягає відступу.

Згідно зі ст. 18 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у численних рішеннях (зокрема, «Світлана Науменко проти України», «Бурмич та інші проти України») наголошує, що невиконання судового рішення є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу.

У справах окремого провадження згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 268, 293, 294, 315, 316, 319, 354 СУД, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_4 , Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають окремо від матері ОСОБА_4 , але разом з батьком ОСОБА_1 , який самостійно їх виховує та утримує.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: В. К. Гуревський