Справа № 396/1990/25
Провадження № 2-о/396/86/25
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючої судді Цесельської О.С., секретаря судового засідання Кравченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новоукраїнський сектор Центрально - Південного міжрегіонального управління ДМС України про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника - адвокат Ведющенко В.В. в інтересах заявника звернувся до суду з зазначеною заявою та просить встановити факт що має юридичне значення, а саме що заявник проживав на території України на момент проголошення незалежності України і на момент набрання чинності ЗУ "Про громадянство України" 13.11.1991 року.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що заявник ОСОБА_1 , який є особою без громадянства та законно проживає на території України тривалий час, виявив бажання набути громадянство України за територіальним походженням відповідно до статті 8 ЗУ «Про громадянство України», оскільки він постійно проживав на території України в м. Новоукраїнка Кіровоградської області та у інший спосіб не мможе довести даний факт, є необхідність у зверненні до суду для отримання відповідного судового рішення.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити за відсутності, на заявлених вимогах наполягає.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, надав письмові пояснення по суті справи.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що заявник має паспорт громадянина СРСР, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Новосельському районі Грозненської облаті.( а.с. 8-9)

Відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2002 року, встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території м. Новоукраїнка Кіровоградської області з 01 листопада 1990 року. (а.с. 10) Зі змісту рішення суду від 08.11.2002 року вбачається, що судом досліджувалися довідки, відповідно до яких судом було встановлено, що ОСОБА_1 - Сам проживав та працював в КСП ім. Леніна Новоукраїнського району з 25.05.1991 року по 1997 року по вул. Котовського, 53

Відповідно до довідки виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради , ОСОБА_1 , станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.11).

Згідно з пунктом 5 частини другоїстатті 293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України`є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першоїстатті 3 цього Закону.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України`громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинностіЗаконом України "Про громадянство України"(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»).

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинностіЗаконом України від 08 жовтня 1991року №1636-ХІІ«Про громадянство України»(13 листопада 1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України`і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Відповідно до підпункту «а» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженогоУказом Президента від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першоїстатті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 13 листопада 1991 року проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року (підпункт «в» пункту 9 Порядку).

Тобто у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Відтак, враховуючи вищезазначені докази, в їх сукупності, суд вважає доведеним факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

Також, слід зазначати, що іншого шляху встановлення цього факту, на даний час немає, а його встановлення необхідно заявнику для подальшого звернення для отримання паспорта громадянина України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,12,27,77,81,263-265,293,315,317,319,354 ЦПК України, Законом України «Про громадянство України», суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав на території України на момент проголошення незалежності України і на момент набрання чинності ЗУ "Про громадянство України" 13.11.1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. С. Цесельська