Номер провадження № 4-с/521/99/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Ганошенка С.А.,

за участі секретаря судових засідань Папінян В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Одесі матеріали скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Дворніченко Олександра Олексійовича, заінтересовані особи: головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білик Ростислав Валерійович, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , на дії, рішення державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Дворніченко О.О. звернулася 01.12.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси із скаргою на дії, рішення державного виконавця, в якій просить визнати дії Головного державного виконавця Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Р.В. незаконними і скасувати Розрахунок заборгованості по аліментам від 11.11.2025 р., здійсненний в рамках виконавчого провадження ВП № 77585943, станом на 01.11.2025 р.

Свою скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Дворніченко О.О. обґрунтовує наступним чином.

10 березня 2025 р. Малиновським районним судом м. Одеси був виданий судовий наказ по справі №521/3463/25 про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 березня 2025 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , у подальшому стягувати 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

21.03.2025 р. головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Біликом Ростиславом Валерійовичем на підставі заяви представника ОСОБА_1 та вищевказаного судового наказу було відкрито виконавче провадження ВП № 77585943.

18.11.2025 р. представником ОСОБА_1 адвокатом Дворніченко О.О. був отриманий Розрахунок заборгованості по аліментам від 11.11.2925 р., згідно якого заборгованність станом на 01.11.2025 р. відсутня. При цьому при ознайомленні з вказаним Розрахунком було встановлено, що в колонці про розмір доходу/середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості вказана інформація про прожитковий мінімум, що суперечить вимогам ст. 195 Сімейного кодексу України. В зв`язку з виявленими порушеннями представником ОСОБА_1 адвокатом Дворніченко О.О. 25.11.2025 р. була подана заява на ім`я Головного державного виконавця Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Р.В. щодо необхідності виправлення вказаного порушення та надання нового Розрахунку заборгованості по аліментам, який відповідає вимогам чинного законодавства. Однак всупереч вимогам ч. 13 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» Розрахунок заборгованості по аліментам, який би відповідав вимогам чинного законодавства наданий не був.

Окремо зазначено, що в матеріалах виконавчого провадження наявна Декларація про доходи та майно боржника фізичної особи від 01.09.2025 р., яка була подана Боржником до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), шляхом надсилання на електронну адресу виконавчої служби 02.09.2025 р. (отримана 04.09.2025 р.), вказаний документ не підписаний за допомогою ЕЦП, а тому не може прийматись до уваги. Згідно данних, указаних в Декларації, боржник ОСОБА_2 вказав на відсутність будь-яких доходів, отриманих ним (в тому числі одержаних/нарахованих за межами України). Використовуючи вказану недостовірну інформацію Головний державний виконавець Білик Р.В. здійснив розрахунок заборгованості виходячи із мінімального гарантованого розміру аліментів, що на думку скаржника, суперечить ст. 195 Сімейного кодексу України.

В судове засідання з`явився представник скаржника адвокат Дворніченко О.О., державний виконавець та Боржник у судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені у встановленому законом порядку, однак відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши доводи та аргументи скаржника, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку про задоволення вимог скарги з таких підстав.

Судом установлено, що на примусовому виконанні Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП 77585943, відкрите 21 березня 2025 року, з примусового виконання судового наказу №521/3463/25, виданого 10 березня 2025 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 березня 2025 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , у подальшому стягувати 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 у.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП 77585943 від 11 листопада 2025 року, складеного головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Біликом Ростиславом Валерійовичем, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01 листопада 2025 року складає 0,00 грн. Відомості про сплату боржником щомісячних платежів в матеріалах виконавчого провадження відсутні, між тим в матеріалах наявна постанова від 12 листопада 2025 р. про зняття арешту з коштів боржника на підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з погашенням поточної заборгованості

Представник заявника адвокат Дворніченко О.О., звернувшись до суду зі скаргою вважає, що державним виконавцем проводилися розрахунки заборгованості виходячи з мінімального гарантованого розміру аліментів, що суперечить ст. 195 Сімейного кодексу України, а тому просить просить визнати дії Головного державного виконавця Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білика Р.В. незаконними і скасувати Розрахунок заборгованості по аліментам від 11.11.2025 р., здійсненний в рамках виконавчого провадження ВП № 77585943.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Законодавець у статті 4 ЦПК України встановив, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а також запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункти 4, 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

За змістом ст.129, 129-1 Конституції України, та у відповідності до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція). Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець під час здійснення професійної діяльності керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

Частиною 2 ст.2 Закон України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням принципів верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закон України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 71 Закон України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчисляється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Щодо здійснення розрахунку заборгованості ОСОБА_2 починаючи з березня 2025 року, виходячи з розміру середньої заробітної плати по місту Одесі, суд виходить з наступного.

Виходячи з положень Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих, про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем, з інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України, положеннями частини другої якої визначено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Форму розрахунку заборгованості зі сплати аліментів визначено в пункті 4 розділу XVI додатку 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Постановою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 759/1727/16 зазначено, що поняття "середня заробітна плата для даної місцевості" є макроекономічним показником, який як і інші макроекономічні показники, збирається та складається Державною службою статистики України і використовується, у тому числі, при проведенні грошово-кредитної політики та аналізу фінансової стабільності. Макроекономічні показники розраховуються за допомогою системи національних рахунків як комплексу взаємопов`язаних балансових таблиць, показники яких призначені для визначення розміру доходу, споживання, накопичення і величини капітальних витрат. Середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник обчислюється як середнє арифметичне значення заробітних плат певної групи працівників (наприклад, по підприємству, по галузі, по регіону). Розраховується, виходячи із фонду оплати праці працівників (включаючи оплату праці сумісників), премій, винагород за підсумками роботи за рік та одноразових заохочень. Сам розмір середньої заробітної плати як макроекономічний показник, який використовується, у тому числі, і в разі застосування частини другої статті 195 СК України, обраховується органами статистики України на підставі Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713. Інструкція містить основні методологічні положення щодо визначення показників оплати праці у формах державних статистичних спостережень з метою одержання об`єктивної статистичної інформації про розміри та структуру заробітної плати найманих працівників.

За таких обставин, суд доходить висновку, що державний виконавець у розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні ВП 77585943 від 11 листопада 2025 року безпідставно застосував інформацію про прожитковий мінімум, а не інформацію про середню заробітну плату для даної місцевості, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує права заявниці. Таким чином розрахунок заборгованості від 11 листопада 2025 року, здійсненний з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» необхідно визнати неправомірним та скасувати.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 259-261, 268, 352, 354, 355, 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білик Ростислав Валерійович, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 , на дії, рішення державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 11 листопада 2025 року у виконавчому провадженні ВП 77585943, складений головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Біликом Ростиславом Валерійовичем.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано суддею 29.12.2025 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО