Номер провадження 2/462/3922/25
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

(заяву підписано особою, яка не має права її підписувати)

29 грудня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

І. Рух справи.

Представник позивача ТОВ «Бізнес позика» Лебідь К. В., 25.12.2025 року (вх. № 29473) звернулась у Залізничний районний суд м. Львова (документ сформований у системі «Електронний суд» 24.12.2025 року) з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 483101-КС-001 про надання кредиту від 14.12.2023 року, що становить 18 201 грн. 54 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 4 942 грн. 77 коп.; суми прострочених платежів по процентах 13 009 грн. 10 коп.; суми прострочених платежів за комісією 249 грн. 67 коп.;

- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 8 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 2187345 від 27.12.2025 року про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі.

Також, 27.12.2025 року судом отримано відповідь № 2187351 щодо реєстрації осіб в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відповідача у справі.

ІІ. Щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду.

Суд, здійснивши попередню перевірку поданої позовної заяви та долучених до неї документів, оцінивши їх на предмет відповідності вимогам процесуального закону щодо форми, змісту та підписання, зазначає, що дотримання таких вимог є необхідною умовою для прийняття заяви до розгляду. Перевірка належного оформлення позовної заяви має істотне значення для забезпечення реалізації права особи на судовий захист у передбаченому законом порядку. З огляду на це суд перевіряє, чи відповідають подані матеріали вимогам, визначеним ЦПК України, а також чи підтверджено належним чином повноваження особи, яка підписала позовну заяву.

Разом з цим, під час перевірки встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки підписана особою, повноваження якої на вчинення таких дій не підтверджені належними доказами.

У зв`язку з цим суд вважає, що подання заяви відбулося з порушенням положень ст. 175 та 185 ЦПК України, що є підставою для її повернення.

Згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

ІІІ. Щодо повноважень особи-підписанта.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, виходячи з приписів ст. 55, 129 Конституції України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

У розумінні наведеного, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку норм ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно п. 1 ч. 1, 3 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

ІV. Підсумки.

Судом встановлено, що позовну заяву подано до Залізничного районного суду м. Львова 25.12.2025 року через систему «Електронний суд». Позов підписано представником позивача Лебідь К. В.

На підтвердження повноважень представника до матеріалів справи долучено довіреність № 17 від 29.10.2025 року, згідно з якою ТОВ «Бізнес Позика» в особі директора Тимощука Р. О., який діє на підставі статуту, уповноважило Лебідь К. В. представляти інтереси товариства. Також суду надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформований 29.10.2025 року, копію наказу про прийняття на роботу № 14-к/тр від 07.03.2025 року та копію положення про самопредставництво ТОВ «Бізнес Позика» від 03.11.2025 року.

Разом з цим, із наданого витягу з Єдиного державного реєстру вбачається, що керівником юридичної особи є Тимощук Р. О., при цьому його повноваження щодо представництва обмежені відповідно до статуту товариства.

Окрім цього, із змісту долученої довіреності вбачається, що вона видана директором, який посилається на дію на підставі статуту. Однак копію статуту юридичної особи або витяг із нього до матеріалів справи не долучено.

Суд звертає увагу, що відомості Єдиного державного реєстру лише підтверджують факт зайняття особою посади керівника юридичної особи, однак не розкривають обсяг його компетенції та не визначають, які саме дії він вправі вчиняти самостійно, а які потребують попереднього схвалення або рішення загальних зборів учасників товариства.

За загальними засадами корпоративного управління та відповідно до вимог законодавства, керівник товариства здійснює виконавчі функції в межах повноважень, визначених статутом або рішенням вищого органу управління загальних зборів учасників. Саме статут або відповідні рішення зборів мають містити відомості про наявність у керівника (директора) повноважень на подання позовів, видачу довіреностей та представництво інтересів юридичної особи в суді без додаткового волевиявлення учасників.

Однак матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у Тимощука Р. О. повноважень на одноособову видачу довіреностей від імені товариства. До справи не долучено статут товариства, витяг із нього щодо компетенції керівника, а також рішень чи протоколів загальних зборів учасників, якими б прямо передбачалося таке право.

За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити обсяг та характер повноважень директора ТОВ «Бізнес Позика», а також встановити наявність чи відсутність обмежень щодо представництва, визначених установчими документами товариства.

Отже, надані суду документи не підтверджують належним чином повноваження Лебідь К. В. на представництво інтересів ТОВ «Бізнес Позика» у суді, оскільки відсутні докази того, що Тимощук Р. О. був уповноважений на підписання відповідної довіреності.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04.12.1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010 року).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, з огляду на вказане заяву слід повернути особі, яка її подала.

На підставі наведеного та керуючись ст. 19, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути заявнику.

2. Копію позовної заяви залишити в суді (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

3. Роз`яснення суду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

4. Порядок оскарження ухвали суду та набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко