Справа № 519/1351/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Волковій Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Південне заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Влащицької С.М. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ДП «Морський торговельний порт «Південний» про скасування арешту майна, за участю третьої особи Південної державної нотаріальної контори Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Влащицька С.М. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ДП «Морський торговельний порт «Південний» про скасування арешту майна, за участю третьої особи Південної державної нотаріальної контори Одеської області, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Південного міського суду Одеської області від 16.12.2025 позовні вимоги позивачів було задоволено, однак судом при прийнятті вказаного рішення не вирішено питання щодо розміру судових витрат, а тому просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн та судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 24.12.2025 призначено судове засідання без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Південного міського суду Одеської області від 16.12.2025 позов представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено та скасовано арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований 05.12.2007 за № 6163161Южненською міською державною нотаріальною конторою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підставі листа КНЦ-2465, 27.08.2002 Морський торгівельний порт «Южний».

Згідно позовної заяви, орієнтовний розрахунок витрат на професійну правову допомогу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 становить 5000,00 грн за подачу до суду позовної заяви про скасування арешту майна.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що 23.05.2025 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та адвокатом Влащицькою С.М. укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт вартість витрат на надання професійної правничої допомоги за позовом до ДП «Морський торговельний порт «Південний» складає 5000 гривень, у тому числі зустріч та консультації щодо обґрунтування правової позиції, збір доказів, складання адвокатського запиту (4 години) 2000 гривень, складання та подання до суду позовної заяви ( 6 годин) 3000 гривень.

З платіжної інструкції №49 від 20.06.2025 вбачається сплата коштів в сумі 5000 гривень, як оплата за правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги від 23.05.2025.

Суд доходить висновку, що вказана сума коштів на професійну правничу допомогу є співмірною із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, а тому не знаходить підстав для задоволення заяви відповідача та зменшення витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1211,20 грн. сплаченого судового збору ОСОБА_1 (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 50 від 20.06.2025).

Таким чином, враховуючи те, що при винесенні рішення по цивільній справі № 519/1351/25 за позовом представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ДП «Морський торговельний порт «Південний» про скасування арешту майна, за участю третьої особи Південної державної нотаріальної контори Одеської області не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу та судового збору, слід ухвалити додаткове рішення щодо даних обставин.

Керуючись статтями 133,137, 141, 246, 260, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Влащицької С.М. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ДП «Морський торговельний порт «Південний» про скасування арешту майна, за участю третьої особи Південної державної нотаріальної контори Одеської області, задовольнити.

Стягнути із ДП «Морський торговельний порт «Південний» на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ДП «Морський торговельний порт «Південний» на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ