Справа № 468/2760/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

11.11.2025 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Янчува С.В., за участю секретаря судового засідання Серака Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанкаклопотання Гончарука Олександра Миколайовича - представника відповідачкиКлепалової Анастасії Сергіївни про закриття провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Баштанського районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа №468/2760/23 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

05.02.2024 року Гончарук О.М. - представник відповідачки Клепалової А.С. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі вказуючи, що відповідно до поданого до суду позову позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про споживчий кредит № 601/2-к від 02.03.2020 року.

Вказує, що в 17.11.2020 позивач вже звертався до суду з вимогами про заборгованість за договором про споживчий кредит № 601/2-к від 02.03.2020 року, тобто з цієї самої підстави.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 13.09.2022 року у справі №468/1643/20-ц позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» 6578,13 грн. в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором, в іншій частині у задоволення позовних вимог відмовлено. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15.05.2023 року зазначене рішення залишено без змін. Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.06.2023 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 13.09.2022 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 15.05.2023 року відмовлено.

Посилаючись на те, щоміж тими самими сторонами вже вирішений спір про той самий предмет, збігається склад учасників цивільного процесу, матеріально-правові вимоги, обставини, якими обґрунтоване звернення до суду, просить закрити провадження у справ на підставі п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Також зазначає, що інші докази, вказані у позові не є новою підставою позову, а є новими доказами на підтвердження тієї ж підстави позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України, вбачається, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено,що 17.11.2020 року Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 601/2-к від 02.03.2020 року, яка станом на 20.10.2020 року становила 49703,15 грн., з яких 44733,35 грн. заборгованість за кредитом; 4906,72 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 24,16 грн.- три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 24,03 - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів; 4,07 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу; 10, 82 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів.

Позивач посилався на істотне порушення умов договору відповідачкою нездійснення щомісячного погашення по кредиту та процентам за користування ним та вказував, що це є підставою для дострокового стягнення всієї заборгованості за тілом споживчого кредиту.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 13.09.2022 року, яке залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 15.05.2023 року частково задоволені позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: стягнута заборгованість за договором про споживчий кредит № 601/2-к від 02.03.2020 року в сумі 6578,13 грн., з яких 1626,66 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4906,72 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 5,58 грн. три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 24,03 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів; 4,07 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу; 10, 82 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів. У задоволенні позовних вимог про стягнення тіла кредиту та трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу в більшому розмірі відмовленоу зв`язку з недотриманням позивачем порядку дострокового повернення коштів, передбаченого договором.

Відповідно до позовних вимог цієї цивільної справи № 468/2760/23 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за договором про споживчий кредит № 601/2-к від 02.03.2020 року, яка станом на 20.11.2023 року складає 45649,06 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 36235,45 грн.; три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1628,71 грн. (за період з 15.06.2020 по 12.02.2022); 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 198,32 грн. (за період з 15.06.2020 по 12.02.2022); втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 6767,15 грн. (за період з 12.06.2020 по 13.10.2020); втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 819,43 грн. (за період з 12.06.2020 по 12.10.2020), судовий збір.Позивач зазначав, що відповідачка в односторонньому порядку відмовилась від взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у передбачені договором строки, тому АТ «Державний ощадний банк України» має право вимагати дострокового повернення кредиту, що передбачено умовами договору. Вимога про дострокове повернення кредиту направлялась ОСОБА_1 17.07.2023 року та отримана нею 02.08.2023 року. Між тим, з документів, доданих до позовної заяви вбачається, що 6767,15 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) за період з червня 2020 року до лютого 2022 року; 819,43 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашенняпроцентів за користування кредитом за період з червня 2020 року до лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, вбачається, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Результат аналізу пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України вбачається, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, у пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що «за пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору».

Таким чином, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Суд, проаналізувавши вищевказане рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 13.09.2022 року у цивільній справі № 468/1643/20-ц, а також позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у даній цивільній справі № 468/2760/23, доходить висновку, що частина спірних правовідносин та вимог уже була предметом судового розгляду та вирішена вищевказаним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області 13.09.2022 року у цивільній справі № 468/1643/20-ц, тоді як інша частина заявлених вимог стосується періоду та нарахувань, що виникли після ухвалення цього рішення, і потребує окремої оцінки судом у межах даної цивільної справи.

Так, предметом позову у цивільній справі № 468/1643/20-ц була заборгованість за договором споживчого кредиту № 601/2-к від 02.03.2020 року станом на 20.10.2020 року, тоді як предмет позову у цивільній справі №468/2760/23 - заборгованість за цим же договором споживчого кредиту, але станом на 20.11.2023 року.

Враховуючи вищевикладене,суд дійшов висновку,що провадженняпо справіпо заявленимпозовним вимогамАТ «Державний ощадний банк України» уданій № 468/2760/23 цивільнійсправі підлягає частковому закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, а саме у частині вимог про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 601/2-к від 02.03.2020 року станом на 20.10.2020 року, що складається з: тіла кредиту у розмірі 36235,45 грн.;5,58 грн. трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 24,03 грн. - трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів; 4,07 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу; 10, 82 грн. - інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів, оскільки ці вимоги вже були предметом судового розгляду та вирішені судами у попередніх вищевказаних рішеннях суду.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.06.2019 року у справі № 924/1473/15 вказала, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

При цьому, Європейський суд з справ людини у рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає, серед іншого, і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що клопотання Гончарука О.М. - представника відповідачки Клепалової А.С. про закриття провадженняу цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню З огляду на викладене, керуючись ст.ст.4, 12, 255, 260, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Гончарука Олександра Миколайовича - представника відповідачки Клепалової Анастасії Сергіївни про закриття провадження задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором 601/2-к від 02.03.2020 року, яка складається із заборгованості з: тіла кредиту у розмірі 36235,45 грн.; 5,58 грн. трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 24,03 грн. - трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів; 4,07 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу; 10, 82 грн. - інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ: