УХВАЛА

24 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 751/9914/24

провадження № 61-14764ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Підгорним Костянтином Євгеновичем, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» (далі - ТОВ «Він Фінанс») про стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Він Фінанс» на користь ОСОБА_1 1 488 259,14 грн, з яких: 1 232 103,73 грн інфляційні втрати та 256 155,41 грн - 3% річних. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Він Фінанс» в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на суму 285 687,73 грн, сплачену 08 березня 2023 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

2. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ТОВ «Він Фінанс» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 липня 2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 липня

2025 року задоволено частково.

Апеляційну скаргу ТОВ «Він Фінанс» на додаткове рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2025 року залишено без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 липня 2025 року та додаткове рішення цього суду від 31 липня 2025 року скасовано.

Прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ТОВ «Він Фінанс» про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з жовтня 2020 року по лютий 2023 року, що нараховані на суму 285 687,73 грн, яка отримана позивачем 08 березня 2023 року в рахунок часткового погашення зобов`язань в розмірі 3 954 749, 71 грн та закрито провадження у справі в цій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Він Фінанс» про стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Він Фінанс» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 456 928, 16 грн, три відсотки річних у розмірі 66 592,74 грн, 3 924,40 грн судового збору, а всього 527 445,30 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

3. 03 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд»ОСОБА_1 , у інтересах якого діє адвокат Підгорний К. Є., звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року, у частині відмови у задоволенні позовних вимог та закриття провадження у частині вимог про стягнення 209 977,38 грн інфляційних втрат та 3 % річних та ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити вказані вимоги та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (у частині вимог про стягнення 209 977,38 грн інфляційних втрат та 3 % річних).

4. Підставою касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначав порушення судом норм матеріального, процесуального права, неврахування судом висновків:

- щодо застосування частин 2, 3 статті 264 ЦК України, що викладено в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року в справі № 759/3772/16-ц;

- щодо того, що інфляційні втрати, 3% річних, що передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, є частиною боргу (вкладу), а не окремим боргом, що викладено у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 757/24677/18-ц, від 23 лютого 2022 року у справі № 363/3965/15, від 29 березня 2023 року у справі

№ 607/955/21;

- щодо того, що зобов`язання щодо інфляційних втрат слід обраховувати окремо за кожен місяць (відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України), а строк початку спливу позовної давності за кожен такий місяць починає спливати окремо в наступному місяці, після 10, що викладені у постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18;

- про те, що інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання, тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю; відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою, а також з приводу не пропуску позовної давності щодо інфляційних втрат за квітень 2017 року, 3% річних, яка припадає на період карантину, воєнного стану, що викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду з приводу

від 02 липня 2025 року у справі № 903/602/24;

- щодо того, що в період карантину, воєнного стану позовна давність щодо інфляційних втрат, 3%, зокрема з квітня 2017 року і до грудня 2023 року, не є пропущеною, якщо позов подано в лютому 2024 року, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі № 718/435/24 ;

- щодо порядку спливу періоду позовної давності, що розпочала сплив до карантину, воєнного стану, а також щодо встановленого законом процесуального обов`язку суду апеляційної інстанції здійснювати відхилення доводів (аргументів) апеляційної скарги чи відзиву, з яким апеляційний суд не погоджується, при цьому не має значення, чи стосується такий довід (аргумент) судового рішення по суті, чи тільки процесуального питання, викладеного Верховним Судом у постанові від 12 листопад 2025 року у справі № 204/15394/23;

- про те, що при вирішенні тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію, тоді як судом апеляційної інстанції було проігноровано правові висновки щодо позовної давності інфляційних втрат, 3% річних з квітня 2017 року, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 755/10947/17, та від 02 липня 2025 року у справі № 903/602/24;

-щодо порядку визначення спливу строку позовної давності, якщо строк позовної давності припадає на період карантину, воєнного стану, що викладені в постановах Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі №727/4133/22, від 30 листопада

2023 року у справі № 27/55(914/4078/21), від 13 листопада 2024 року у справі

№ 383/1645/23.

5. Наведене свідчить, що касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.

6. За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Підгорним Костянтином Євгеновичем, на постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» про стягнення коштів.

Витребувати із Новозаводського районного суду м. Чернігова матеріали цивільної справи № 751/9914/24.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак О. М. Осіян Н. Ю. Сакара