ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

29 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 646/14185/24

провадження № 22-ц/818/4791/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії Тичкової О.Ю., Люшні А.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року, ухвалене суддею Богачовою Т.В., -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати (розвиток дитини) на утримання ОСОБА_3 , 2018 року народження, у розмірі 23247 грн (за період 19.10.2023 - 23.10.2024, згідно з Угод про надання послуг із розрахунку: загальна вартість витрат 46494грн / 2 батьків = 23247 грн). Стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати (розвиток дитини) на утримання ОСОБА_3 , 2018 року народження, у розмірі 10500 грн (за період 25.09.24 - 25.12.2024 із розрахунку: загальна вартість витрат 21000грн / 2 батьків = 10500 грн). Стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати (аналізи та обстеження дитини) на утримання ОСОБА_3 , 2018 року народження, у розмірі 4400,75 грн (із розрахунку: чеки на загальну вартість 8801,50 грн / 2 батьків = 4400,75грн). Стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати (заняття сенсорно-інтегративної терапії) на утримання ОСОБА_3 , 2018 року народження, у розмірі 7475 грн (із розрахунку: квитанції на загальну вартість 1495грн / 2 батьків = 7475 грн).

Обгрунтовуючи позовні вимоги посилалась на те, що позивач з відповідачем з 20.04.2018 по 18.02.2021 перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем. Позивач виховує дитину самостійно. Згідно з рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.11.2019 відповідач повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 % частини з всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дитина глибоко недоношена, є потреба ходити на заняття з реабілітологом для корекції ходьби. Також періодично дитина ходить на оздоровчий масаж. Раз на рік проходить обстеження у фахівців різного напрямку (невропатолог, окуліст, гастроентеролог та інші) та поза призначення лікарів періодично здає необхідні аналізи. Також дитина займається в різних розвиваючих центрах: з вдосконалення мови, підготовки до школи та спортивного спрямування. Це все вимагає чималих витрат, які позивач не має можливості нести самостійно. Крім всіх додаткових витрат на дитину ще необхідно купувати одяг, взуття, ліки та продукти харчування. Відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліментів на її утримання у розмірі, визначеному судом, нести додаткові витрати на утримання дитини, у зв`язку з розвитком її здібностей. Відповідач взагалі не бере участі у вихованні дитини та не сплачує аліменти у повному обсязі. Також відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину.

Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 45622 (сорок п`ять тисяч шістсот двадцять дві) гривні 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, який перерахувати на розрахунковий рахунок UA0026001, банк отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів: 22030106, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати у задоволенні позовних вимог відмовити.

Звертає увагу на те, що до додаткових витрат стягнутих з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), в розмірі 45622 (сорок п`ять тисяч шістсот двадцять дві) гривні 75 копійок, Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року по цивільній справі № 646/14185/24 увійшли витрати пов`язані: з надання послуг по договору про надання послуг № 25/24 від 25.09.2024, укладеного між ФОП та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за яким виконавець бере на себе зобов`язання здійснювати організацію та проведення виховно-розважального процесу динити у встановленому цим договором порядку. Метою виховно-розважального процесу є: забезпечення зайнятості дитини, сприяння всебічному розвитку дитини, розвитку самостійності дитини, вироблення необхідних умінь і навичок дитини. Вартість цієї послуги з 8.30 до 13-00 години становить 7000 грн на місяць. Договір набирає чинності з його підписання і діє до 25.12.2024. Зазначені позивачем витрати, пов`язані з відвідуванням виховно-розважального процесу з метою фізичного розвитку дитини, не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, у розумінні ст. 185 СК України. При цьому звертає увагу на те, що з Відповідачем не було погоджено питання та досягнуто з ним домовленостей з боку Позивачки щодо понесених нею витрат на оплату виховно-розважального процесу. Таким чином, витрати, пов`язані з відвідуванням малолітнім ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виховно-розважального процесу, які Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь, понесені при звичайному способі життя, та не викликані особливими обставинами, а відтак не є додатковими витратами у розумінні положень ст. 185 СК України. При цьому, вказані витрати здійснювались Позивачкою на власний розсуд, без погодження з Відповідачем. 17.06.2024р. ОСОБА_2 було придбано для свого сина, ОСОБА_3 , велосипед ОСОБА_4 за 8 900,00 грн, які не були враховані судом першої інстанції в додаткових витратах на дитину. Вказує, що на даний час він є безробітним, на підтвердження чого надає відповідні докази, отже дозволити собі сплачувати додаткові витрати на дитину у розмірі 50% - не має можливості, оскільки не має постійного доходу та роботи, також вказує, що він є переміщеною особою.

Позивач надала заперечення на апеляційну скаргу та вказала, що спільна дитина ( ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) народилася глибоко недоношеною (вага 1 кг, зріст 33см) і має особливості з координацією рухів, які несуть за собою постійне спостереження та відвідування фахівців різного спрямування. Дитина крім реабілітаційних центрів та розвиваючих центрів пішла у приватний дитячий садок для того, щоб навчитися спілкуватися у соціумі та пройти підготовку до навчального процесу у навчальній школі. У зв`язку з воєнним станом в Україні, державні дитячі заклади, на жаль, закриті, тому дитина пішла у приватний заклад. Важає, що відвідування приватного дитячого садка вимушений захід і є додатковими витратами на дитину. Сімейним кодексом України передбачено саме обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених випадками, які не залежать від волі батьків, а пов`язані з життям та здоров`ям їхньої дитини. Вказує, що якщо батько хоче брати участь у житті дитини, підтримувати дитину, він знайде будь-який спосіб, щоб забезпечити дитину всіма необхідними ресурсами для її розвитку як фізичного так і розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з обгрунтованості позовних вимог, оскільки їх наявність та розмір повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду виходячи з наступного.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваним заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.02.2021.

Сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської бласті 06.07.2018.

З відповідача стягуються аліменти на утримання дитини на користь позивача в розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів. Виконавче провадження щодо примусового стягненя з відповідача цих аліментів відкрито постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністества юстиції (м. Харків) від 20.02.2020.

Станом на 13.12.2024 відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів за період з вересня 2019 року по листопад 2024 року розмірі 67206,81 грн.

Дитина ОСОБА_3 , відповідно до копії довідки з КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №24» Харківської МР, спостерігається в лікарні з народження, знаходиться на обліку за відповідним діагнозом, у зв`язку з яким дитині рекомендовано: курси загального масажу, заняття з логопедом та психологом.

Відповідно до копії угоди №І-4/АБ про надання інформаційно-консультаційних послуг в Центрі розвитку і вдосконалення мовлення Ірини Коваль «Lalio» від 14.10.2023 угода укладена в інтересах дитини ОСОБА_5 його матір`ю ОСОБА_6 з ФОП ОСОБА_7 . Предметом угоди є зобов`язання консультанта за завданням клієнта надати інформаційно-консультативні послуги, спрямовані на розвиток і вдосконалення мовлення (допомога), а клієнт зобов`язується здійснити оплату наданої допомоги (далі послуги). Під послугою (допомогою) для цілей цієї угоди сторони розуміють надання консультантом та або його співробітниками (висококваліфікованими спеціалістами першої і вищої категорії: логопедом, дефектологом консультацій і роз`яснень а також індивідуальних і групових зустрічей (занять), спрямованих на досягнення результату. Розклад наданої послуги з 19.10.2023 по 11.11.2023 включно, кожний четвер та суботу, всього 8 занять по 40 хвилин кожне. Вартість за надання послуг становить 4200 грн.

Відповідно до копії угоди №І-4/АБ про надання інформаційно-консультаційних послуг в Центрі розвитку і вдосконалення мовлення Ірини Коваль «Lalio» від 19.10.2023 угода укладена в інтересах дитини ОСОБА_5 його матір`ю ОСОБА_6 з ФОП ОСОБА_7 . Предметом угоди є зобов`язання консультанта за завданням клієнта надати інформаційно-консультативні послуги, спрямовані на розвиток і вдосконалення мовлення (допомога), а клієнт зобов`язується здійснити оплату наданої допомоги (далі послуги). Під послугою (допомогою) для цілей цієї угоди сторони розуміють надання консультантом та або його співробітниками (висококваліфікованими спеціалістами першої і вищої категорії: логопедом, дефектологом консультацій і роз`яснень а також індивідуальних і групових зустрічей (занять, спрямованих на досягнення результату. Розклад наданої послуги: всього 4 заняття по 50 хвилин кожне з 20.10.2023 по 10.11.2023. Вартість за надання послуг становить 1200 грн. Сторони мають право протягом строку дії угоди вносити в неї зміни шляхом підписання додаткових угод.

Відповідно до копії додаткової угоди від 04.11.2023, сторони домовилися, що розклад занять включає в себе ще 8 занять по 40 хвилин кожне починаючи з 16.11.2023 по 09.12.2023. Вартість цих послуг становить 3780 грн.

Згідно з копією угоди №І-4/АБ про надання інформаційно-консультаційних послуг в Центрі розвитку і вдосконалення мовлення Ірини Коваль «Lalio» від 04.11.2023 угода укладена в інтересах дитини ОСОБА_5 його матір`ю ОСОБА_6 з ФОП ОСОБА_7 . Предметом угоди є зобов`язання консультанта за завданням клієнта надати інформаційно-консультативні послуги, спрямовані на розвиток і вдосконалення мовлення (допомога), а клієнт зобов`язується здійснити оплату наданої допомоги (далі послуги). Під послугою (допомогою) для цілей цієї угоди сторони розуміють надання консультантом та або його співробітниками (висококваліфікованими спеціалістами першої і вищої категорії: логопедом, дефектологом консультацій і роз`яснень а також індивідуальних і групових зустрічей (занять, спрямованих на досягнення результату. Розклад наданої послуги: всього 4 заняття по 50 хвилин кожне, з 10.11.2023 по 22.11.2023. Вартість за надання послуг становить 1200 грн.

Відповідно до копії угоди №І-4/АБ про надання інформаційно-консультаційних послуг в Центрі розвитку і вдосконалення мовлення Ірини Коваль «Lalio» від 23.11.2023 угода укладена в інтересах дитини ОСОБА_5 його матір`ю ОСОБА_6 з ФОП ОСОБА_7 . Предметом угоди є зобов`язання консультанта за завданням клієнта надати інформаційно-консультативні послуги, спрямовані на розвиток і вдосконалення мовлення (допомога), а клієнт зобов`язується здійснити оплату наданої допомоги (далі послуги). Під послугою (допомогою) для цілей цієї угоди сторони розуміють надання консультантом та або його співробітниками (висококваліфікованими спеціалістами першої і вищої категорії: логопедом, дефектологом консультацій і роз`яснень а також індивідуальних і групових зустрічей (занять, спрямованих на досягнення результату. Розклад наданої послуги всього 4 заняття тривалістю 50 хвилин кожне, починаючи з 24.11.2023 по 06.12.2023. Вартість за надання послуг становить 1600 грн. Сторони мають право протягом строку дії угоди вносити в неї зміни шляхом підписання додаткових угод.

Відповідно до підписаних додаткових угод до вищезазначеної угоди від 09.12.2023, від 09.12.2023, від 27.01.2024, від 23.02.2024, від 25.03.2024, від 20.04.2024, від 20.05.2024, від 20.06.2024, від 20.09.2024, дитині надані вищезазначені послуги за період з 13.12.2023 по 05.01.2024 в загальній кількості 8 занять по 40 хвилин кожне, вартістю 4522 грн та 4 занять по 50 хвилин кожне, вартістю 1600 грн. За період з 31.01.2024 по 23.02.2024 в загальній кількості 8 занять по 40 хвилин кожне, вартістю 4760 грн. За період з 01.03.2024 по 27.03.2024 в загальній кількості 8 занять по 40 хвилин кожне, вартістю 4157 грн. За період з 27.03.2024 по 19.04.2024 в загальній кількості 8 занять по 40 хвилин кожне, вартістю 4157 грн. За період з 26.04.2024 по 22.05.2024 в загальній кількості 8 занять по 40 хвилин кожне, вартістю 4157 грн. За період з 24.05.2024 по 19.06.2024 в загальній кількості 8 занять по 40 хвилин кожне, вартістю 4157 грн. За період з 28.08.20254 по 20.09.2024 в загальній кількості 8 занять по 40 хвилин кожне, вартістю 3502 грн. За період з 27.09.2024 по 23.10.2024 в загальній кількості 8 занять по 40 хвилин кожне, вартістю 3502 грн.

Відповідно до копії договору про надання послуг №25/24 від 25.09.2024, укладеного між ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , виконавець бере на себе зобов`язання здійснювати організацію та проведення виховно-розважального процесу динити у встановленому цим договором порядку. Метою виховно-розважального процесу є: забезпечення зайнятості дитини, сприяння всебічному розвитку дитини, розвитку самостійності дитини, вироблення необхідних умінь і навичок дитини. Вартість цієї послуги з 8.30 до 13-00 години становить 7000 грн на місяць. Договір набирає чинності з його підписання і діє до 25.12.2024.

Відповідно до копій результатів аналізів отриманих у ТОВ «Інвіво клініка», фіскальних чеків дитина ОСОБА_3 09.09.2024, 30.07.2024 здавала аналізи, вартість цих послуг 1598,50 грн, 453 грн.

Згідно з копіями консультативного висновку від 03.08.2024, фіскальних чеків від 20.07.2024, протоколу ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та сечовивідної системи від 27.07.2024, консультативного висновку дитячого лікаря-офтальмолога від 20.07.2024, медичної документації (біохімічні дослідження) від 22.07.2024, від 23.07.2024, від 06.02.2024, дитина ОСОБА_3 проходив медичне обстеження в медичному закладі ТОВ «Добра сила», ліцензія серії АГ №597563 видана МОЗ УКраїни від 16.02.2012. Вартість наданих та оплачених позивачем цих медичних послуг, згідно з фіскальними чеками становить 550 грн, 2040 грн, 620 грн, 600 грн, 900 грн, 2040 грн.

Відповідно до копій платіжних інструкцій від 25.04.2024, від 22.05.2024, від 20.06.2024, від 22.07.2024, від 31.07.2024, позивач ОСОБА_1 сплатила ФОП ОСОБА_9 3600 грн, 3600 грн, 3600 грн, 3600 грн, 550 грн за призначенням платежів «плата за ОСОБА_10 ». Відповідно до копії витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 10.12.2021 ФОП ОСОБА_9 зареєстрована з державному реєстрі як ФОП за основним видом діяльності - освіта у сфері спорту та відпочинку.

Правовідносини з виконання батьками обов`язку по утриманню своїх дітей врегульовані нормами СК України (глава 15, глава 16).

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.155 Сімейного кодексуУкраїни здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193,198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею.

За частиною другою статті 185СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Саме з такого розуміння закону слід виходити при вирішенні спору, що розглядається (Постанова ВСУ №6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року).

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.

Відповідно до роз`яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст.185 Сімейного кодексуУкраїни участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання.

У постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструмента або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на медичні обстеження та лікування їх спільної з відповідачем дитини, чим і обґрунтовує свої позовні вимоги.

Колегія суддів вказує, що розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, обстеження, на санаторно-курортнелікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Позивачем зазначено, що спільна дитина сторін у справі є глибоко недоношеною та є потреба ходити на заняття з реабілітологом для корекції ходьби. Також періодично дитина ходить на оздоровчий масаж. Раз на рік проходить обстеження у фахівців різного напрямку (невропатолог, окуліст, гастроентеролог та інші) та поза призначення лікарів періодично здає необхідні аналізи. Також дитина займається в різних розвиваючих центрах: з вдосконалення мови, підготовки до школи та спортивного спрямування.

На підтвердження позовних вимог копії позивачем надано довідку з КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №24» Харківської МР, про те, що дитина спостерігається в лікарні з народження, знаходиться на обліку за діагнозом затримка психомовного розвитку, у зв`язку з яким дитині рекомендовано: курси загального масажу, заняття з логопедом та психологом.

Позивачем надано копії угод №І-4/АБ про надання інформаційно-консультаційних послуг в Центрі розвитку і вдосконалення мовлення Ірини Коваль «Lalio», консультативний висновок, фіскальні чеки, протокол ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та сечовивідної системи, медичну документацію (біохімічні дослідження).

Отже загальний розмір витрачених позивачем коштів на обстеження та лікування дитини складає 91 245,50 грн.

Відповідно до правової позиції, висловленої в ухвалі Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2009 року № 6-20478св09, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

У даному випадку, враховуючи, що ОСОБА_2 є здоровою, працездатною особою, суд вважає, що відповідач, як батько повинен оплатити частину додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, а саме захворюванням дитини та розвитком її здібностей.

Колегія суддів зазначає, що загальна сума понесених витрат позивачем на день подання позову у 2024 році складає 91 245,50 грн. З урахуванням принципу рівності прав та обов`язків батьків, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі 45622,75 грн.

Доводи апелянта про безпідставність віднесення витрат, пов`язаних з наданням послуг за договором № 25/24 від 22.09.2024, до таких витрат, що викликані особливими обставинами, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки дитина сторін має затримку розвитку, а за зазначеним договором надавач послуг забезпечує зайнятість дитини, сприяє всебічному розвитку дитини, розвитку самостійності дитини, вироблення необхідних умінь і навичок дитини.

Посилання відповідача на те, що вибір розвиваючого закладу, в якому навчається дитина, не узгоджувався із ним, не може бути прийнятий до уваги, оскільки норми матеріального права, якими врегульовані ці правовідносини, не пов`язують обов`язок того батька, з яким дитина не проживає, приймати участь у додаткових витратах із наданням ним згоди на такі витрати.

Посилання відповідача на те, що він на даний час є безробітним та є внутрішньо переміщеною особою не звільняють відповідача від виконання своїх обов`язків, доказів, що відповідач перебуває на обліку як безробітний суду не надано та матеріали справи не містять.

Стосовно наданих разом з апеляційною скаргою доказів, а саме: товарного чеку від 17.06.2024 року, довідки форми ОК-5, копії заяви від 25.03.2022 року, копії наказу від 25.03.2022 року, колегія суддів зазначає.

Відповідно до частин другої третьої статті 367 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Так, відповідно до частин другої, восьмої, десятої статті 83 ЦПК Українипозивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Апеляційна скарга не містить клопотань щодо долучення нових доказів, із зазначенням причин не подання цих доказів до суду першої інстанції.

Долучення такого доказу є порушення принципу правової визначеності. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові №552/7368/21 від 21.08.2023 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення в оскаржуваній частині, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

А.І. Люшня