Номер провадження: 22-ц/813/8001/25
Справа № 522/9011/25
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 - адвоката Єфімової Л.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) - адвоката Вакуліної Валерії Валеріївни про долучення доказів та клопотання про визнання доказу неналежним по справі за клопотанням ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_3 про визнання та виконання рішення іноземного суду, -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2025 року громадянин Республікn Польща ОСОБА_1 через представника адвоката Вакуліну В.В., боржник ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду рішення районного суду для столичного міста Варшава, VI Відділу сім`ї та неповнолітніх від 09.08.2023 у справі VI Nsm 948/20, яке набрало законної сили 15 травня 2024 року та підлягає виконанню, в частині здійснення батьківських прав над неповнолітньою ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2025 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_3 про визнання та виконання рішення іноземного суду рішення районного суду для столичного міста Варшава, VI Відділу сім`ї та неповнолітніх від 09.08.2023 у справі VI Nsm 948/20, яке набрало законної сили 15.05.2024 відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду в повному обсязі,посилаючись на порушення судом вимог процесуального права.

10 листопада 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Вакуліної В.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів доказів, а саме листа від Варшавського районного суду (район Варшава-Середмістя) від 09 жовтня 2025 року з перекладом, та фотокопію рішення Варшавського районного суду (район Варшава-Середмістя) від 21 жовтня 2025 року про відмову у наданні дозволу на внесення судового депозиту з перекладом.

14 листопада 2025 року представник ОСОБА_3 - адвокат Єфімова Л.Я. надала пояснення на клопотання про долучення додаткових доказів, остання також просила долучити до справизаяву (в перекладі) ВойцеховскіТомаша, адресовану до районного суду для столичного міста Варшава.

11 грудня 2025 року від представник ОСОБА_1 - адвоката Вакуліної В.В. надійшло клопотання, в якому остання просила виключити з числа доказів лист ОСОБА_1 від 16.10.2025 з перекладом на українську мову; визнати поданий боржником як доказ лист ОСОБА_1 від 16.10.2025 з перекладом на українську мову - неналежним та недостатнім доказом у цивільній справі №522/9011/25; надати додатковий термін для здійснення перекладу з польської на українську мову листа ОСОБА_1 від 31.07.2025.

Заслухавши представника ОСОБА_1 - адвоката Вакуліну В.В., та представника ОСОБА_3 - адвоката Єфімову Л.Я., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3 статті 367 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року в справі №264/949/19 (провадження №61-16692св19) вказано, що:

«тлумачення пункту 6 частини 2 статті 356, частин 1-3 статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини 1 статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №145/474/17, постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №346/5603/17 та постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №404/251/17».

У постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі №145/474/17 зазначено, що:

«частинами 2-3 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини 1 статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень. Таких обставин апеляційним судом встановлено не було».

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини 1-3 статті 89 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, №14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотань про долучення доказів, оскільки лист від Варшавського районного суду (район Варшава-Середмістя) від 09 жовтня 2025 року з перекладом, фотокопія рішення Варшавського районного суду (район Варшава-Середмістя) від 21 жовтня 2025 року про відмову у наданні дозволу на внесення судового депозиту з перекладом, та заява (в перекладі) Войцеховскі Томаша, адресовану до районного суду для столичного міста Варшава від 16 жовтня 2025 року, яка подана до поясненьпредставником ОСОБА_3 - адвокатом Єфімовою Л.Я. є новими доказами, які не були досліджені судом першої інстанції, оскільки їх не існувало на час розгляду справи судом першої інстанції.

Апеляційний суд зазначає, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2025 року оцінюється станом на дату її ухвалення. Подані учасниками справи докази виникли після ухвалення судом першої інстанції судового рішення, а тому не можуть бути враховані при апеляційному перегляді, тому такі докази не спростовують висновків суду першої інстанції, зроблених на підставі наявних на той час матеріалів, які містяться у справі.

Колегія суддів також залишає без задоволення клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Вакуліної В.В. про визнання неналежним та виключення з числі доказів лист ОСОБА_1 від 16.10.2025 з перекладом на українську мову, оскільки такий доказ не був прийнятий апеляційним судом та не був предметом дослідження в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 81-83, 367, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) - адвоката Вакуліної Валерії Валеріївни про долучення доказів та клопотання про визнання доказу неналежним, залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда