Справа № 399/955/25
Провадження № 2/399/481/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2025 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судових засідань Гриценко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 101072817 від 30.05.2021 року в розмірі 31955 гривень.

Позов мотивований тим, що 30.05.2021 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 подано заявку на отримання кредиту № 101072817. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства.

Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «Мілоан» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов договору про споживчий кредит № 101072817 від 30.05.2021р., який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства.

Відповідно до умов кредитного договору, до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб- сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Правила надання фінансових кредитів «Мілоан» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті кредитодавця.

Відповідно до умов кредитного договору, цей кредитний договір є самостійним кредитним договором, що містить усі істотні умови, укладений у порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. Визнання недійсним, неукладеним, нікчемним будь-якого додатку, документу, що є частиною цього договору або окремих умов цього кредитного договору (індивідуальної частини) не має наслідком недійсність, нікчемність або неукладеність цього кредитного договору (індивідуальної частини) в цілому і сторони підтверджують, що уклали б цей кредитний договір (індивідуальну частину) і без включення до нього умов, що визнані недійсними, нікчемними, неукладеними.

Хронологія вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину, інформація з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Мілоан» про надсилання відповідачем SMS на номер відповідача та інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину містяться у кредитному договорі - «порядок укладення договору».

У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору.

Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 101072817 від 30.05.2021р. із ТОВ «Мілоан» () та на підставі платіжного документа відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7000 грн.

Згідно правил, Товариство не отримує повні реквізити банківської картки, які необхідні для здійснення операцій по карті через Інтернет. Для платіжних операцій по картах Товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системами сервіси. Захист реквізитів карт у базах даних таких сервісів відповідає міжнародному стандарту PCI DSS. Payment Card Industry Data Security Standard (далі - PCI DSS, Стандарт) - це міжнародний стандарт безпеки даних індустрії платіжних карток, що є сукупністю вимог щодо забезпечення безпеки даних власників платіжних карток, які передаються, зберігаються і обробляються в інформаційних інфраструктурах організацій.

Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст. 526 та ст. 527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 14.09.2021р. згідно умов договору відступлення права вимоги № 08Т, ТОВ «Мілоан» () відступлено право вимоги за кредитним договором № 101072817 від 30.05.2021р. на користь ТОВ «Діджи фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи фінанс» набуто права вимоги до відповідача.

Згідно договору відступлення сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою, становить 31955 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7000 грн.; заборгованість за відсотками становить 23625грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1330 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн.

Керуючись ст. 512 - 514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору № 101072817 від 30.05.2021р., позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору.

Ухвалою суду від 30.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

24.10.2025 року до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Охріменка В.Б. надійшов відзив на позовну заяву в якій він просив суд задовольнити позовні вимоги частково з огляду на те, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 23625 грн. та заборгованості за комісійними винагородами в розмірі 1330 грн. є неправомірними та не підлягають задоволенню

Зазначив, що ОСОБА_1 , молодший лейтенант перебуває на військовій службі за мобілізацією в військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою форма 5, яка видана 01.10.2025 № 1099.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У ст. ст. 1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

В ч.15 ст.14 Закону визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Враховуючи вищевикладене, у період виконання умов договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту на відповідача поширювались пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до нього не могла застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом згідно договору.

З огляду на це законним та справедливим є повернення отриманої суми позики в розмірі тіла кредиту 7000, 00 грн., в іншій частині позовних вимог, необхідно відмовити.

У позовній заяві позивач просив стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. В даному випадку, сума коштів в вищезазначеному розмірі за надання правової допомоги є завищеною, неспівмірною із складністю справи так як позовна заява є шаблонною. Окрім того, для підтвердження понесених стороною витрат на правову допомогу, така особа повинна надати до суду, зокрема, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

27 жовтня 2025 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому той зазначив наступне. Як вбачається зі змісту поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, випливає, що відповідачем фактично не заперечуються наступні обставини: факт укладення (підписання) договору про споживчий кредит № 101072817 від 30.05.2021 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан»; факт отримання фінансових послуг від ТОВ «Мілоан» у вигляді надання кредитних коштів у сумі 7000,00 грн. за кредитним договором; факт невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення кредитних коштів у повному обсязі.

Так, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» надає право військовослужбовцям та членам їх сімей на отримання пільг при виконанні зобов`язань за кредитним договором.

В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Як зазначено у відзиві на позовну заяву, а також згідно з копією довідки, наданою представником відповідача, виданою військовою частиною НОМЕР_1 № 1099 від 01.10.2025, молодший лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у зазначеній військовій частині.

Таким чином, наявні у справі докази підтверджують, що відповідач дійсно є військовослужбовцем та має право на пільги, передбачені частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Водночас, представник позивача звернув увагу, що стороною відповідача не подано жодних інших доказів, зокрема копії військового квитка, на підставі якої можливо було б встановити дату зарахування відповідача до лав Збройних Сил України.

Отже, єдиним документом, який міститься у матеріалах справи та підтверджує факт проходження військової служби, є зазначена довідка військової частини НОМЕР_1 № 1099 від 01.10.2025, у зв`язку з чим датою початку поширення на відповідача пільг, передбачених ч. 15 ст. 14 Закону, слід вважати 01 жовтня 2025 року.

Позивач не вбачає правових підстав для зменшення розміру процентів, оскільки по договору про споживчий кредит № 101072817 від 30.05.2021, розмір нарахованої первісним кредитором заборгованості за процентами становить 23625, 00 грн., які нараховані за період з 30.05.2021 по 13.08.2021 і подальші нарахування відсутні.

Тобто, відповідачем не надано доказів, що у період виконання умов кредитного договору та нарахування процентів останній мав статус військовослужбовця Збройних Сил України та відповідно на нього поширювались пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», а тому і відсутні підстави для зменшення розміру процентів.

Відтак, наголошують про те, що відповідачем належним чином не виконано умови кредитного договору, отримані в кредит грошові кошти не сплачено, а також не сплачено проценти, передбачені умовами договору, в зв`язку із чим наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник ТОВ «Діджи фінанси» у судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Орхіменко В.Б. в судове засідання не з`явились, про місце, дату і час розгляду справи повідомлені належним чином. До суду представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву в якому просив суд задовольнити позов частково, а саме в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем і до нього має застосовуватись норми закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30.05.2021 року ОСОБА_1 заповнив анкету-заяву на кредит № 101072817, вказавши свої персональні дані, відповідно до анкети заявки встановлено суму кредиту в розмірі 7000 гривень, строком на 15 днів, загальною сумую до повернення 10955 гривень, комісією за надання кредиту 1330 гривень /а.с. 9/.

Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 08Т від 14.09.2021 року станом на 19.08.2025 року ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Діджи фінанс» за кредитним договором № 101072817 від 30.05.2021 року в розмірі 31955 грн., з яких: сума заборгованості за тілом 7000 грн.; сума заборгованості за відсотками 23625 грн.; сума заборгованості за комісією 1330 грн. /а.с. 11/.

Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за кредитним договором № 101072817 від 30.05.2021 року ОСОБА_1 в період з 30.05.2025 по 13.08.2021 нарахував відсотки в розмірі 23625 грн. /а.с. 12/.

30.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 101072817, відповідно до умов якого, позичальнику надався кредит в розмірі 7000 грн., строком на 15 днів, комісією за надання кредиту 1330 грн., проценти за користування кредитом 2,5%, стандартною процентною ставкою за користування кредитом 5%, графіком платежів, паспортом споживчого кредиту. Договір укладений в письмовій електронній формі, шляхом підписання його електронним підписом /а.с. 14-19/.

14.09.2021 року між ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «Мілоан» укладеного договір факторингу № 08Т, відповідно до якого, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором № 101072817 від 30.05.2021р. на користь ТОВ «Діджи фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи фінанс» набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою, становить 31955грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7000 грн.; заборгованість за відсотками становить 23625 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1330 грн.; /а.с. 20-26, 11, 34-36/.

Згідно платіжного доручення № 28154542 від 30.05.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 кошти в розмірі 7000 грн., згідно кредитного договору № 101072817 /а.с. 30, на звороті/.

Згідно листа-вимоги від 25.07.2025 року ОСОБА_1 був повідомлений про зміну кредитора та просить сплатити суму заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. /а.с. 32/.

Згідно довідки № 1099 від 01.10.2025 року виданої МОУ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією в військовій частині НОМЕР_1 /а.с. 75, на звороті/.

Згідно довідки № 67 від 28.10.2025 року виданої МОУ ОСОБА_1 1990 року народження дійсно був призваний на військову службу до ЗСУ по мобілізації 24.02.2022 року /а.с. 86/.

Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України.

Зокрема, ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання позичальником кредитних коштів в розмірі 7000 грн. та відповідно до умов вищевказаного кредитного договору підстави для нарахування відсотків у розмірі 23625 грн., та комісії у розмірі 1330 грн., є законними та обґрунтованими, тобто у відповідності з умовами договору, ОСОБА_1 взяття на себе кредитних зобов`язань за кредитним договором № 101072817 від 30.05.2021 року не заперечувалось.

Крім того представником відповідача зазначено, що ОСОБА_1 , молодший лейтенант перебуває на військовій службі за мобілізацією в військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою форма 5, яка видана 01.10.2025 № 1099 та довідкою № 67 від 28.10.2025 року, також підтверджується факт, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 24.02.2022 року.

Відповідно Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

В ч.15 ст.14 Закону визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

З огляду на вищевказане суд повідомляє наступне. Згідно з п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30.03.2021 №1357-IX, який набрав чинності 23.04.2021 пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Останніми змінами, які набрали чинності 19.08.2022, пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».

На підставі Указу Президента України від 17.03.2014№303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18.03.2014 в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022№64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і є особливим періодом.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 нарахували відсотки в період з 30.05.2021 року по 13.08.2021, правова норма ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» застосовуватись у вказаній справі не може оскільки, згідно довідки № 69 від 28.10.2025 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ЗСУ з 24.02.2022 року.

На підставі вище викладеного, дослідивши всі докази та встановивши всі обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача.

Згідно ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, з викладеного слідує, що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що при малозначності даної справи стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі, а саме 3000 грн., оскільки розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 81, 133, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», (зареєстрованого за адресою: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область, 07406, розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_4 , відкритий в АТ «ПУМБ»), заборгованість за кредитним договором № 101072817 від 30.05.2021 року, суму в розмірі 31955 (тридцять одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Лях