Суддя Ритов Я. М.
Справа № 644/7720/25
Провадження № 2-с/644/109/25
УХВАЛА

Іменем України

30 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Індустріального районного суду міста Харкова Ритов Я.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги,

встановив:

ОСОБА_1 звернулись до Індустріального районного суду міста Харкова із заявою про скасування судового наказу, в якій просить скасувати судовий наказ по справі № 644/47720/25, 2-н/644/2139/25 від 22.09.2025 року, виданий суддею Індустріального районного суду міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.08.2023 по 31.07.2025 в розмірі 788,44 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн. Стягнути сплачений судовий збір в сумі 343 грн. за заяву про скасування судового наказу.

В обґрунтування поданої заяви посилаються на те, що копію судового наказу вона отримала 18.11.2025 року. 26.11.2025 р. звернулась до суду з заявою про скасування судового наказу, проте 03.12.2025 р. суд повернув заяву для належного оформлення, копію ухвали суду боржник отримала 17.12.2025 р. З вказаним судовим наказом незгодна, оскільки вважає, що не є споживачем послуг стягувача, останній доказів щодо укладення договорів з боржником не надав, розрахунок боргу не підписаний належним чином та не завірений печаткою, не надано доказів на відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 , не надано ліцензію щодо здійснення стягувачем своєї діяльності.

Суддя, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що 22 вересня 2025 року у цивільній справі № 644/47720/25, 2-н/644/2139/25, Індустріальним районним судом міста Харкова виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», місце знаходження: 61004 м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, НОМЕР_3 в ХОУ АТ «Ощадбанк», МФО 351823, , заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.08.2023 по 31.07.2025 в розмірі 788,44 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн.

В матеріалах справи відсутні докази отримання боржником копії судового наказу разом з копією заяви про його видачу та додатками до заяви.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

З матеріалів справи вбачається, що між стягувачем та боржником існує спір про наявність заборгованості, виходячи з того, що боржники заперечує щодо стягнення заборгованості за надані послуги, оскільки не вважає себе споживачем наданих стягувачем послуг.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2012 наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 5 статті 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (статті 55 Конституції України).

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Враховуючи, що доказів отримання копії судового наказу з копією заяви про його видачу та додатками до заяви, які було направлено боржникам, матеріали справи не містять, суд вважає необхідним поновити боржникам строк на подання заяви про скасування судового наказу.

Враховуючи те, що заява про скасування судового наказу та матеріали справи містять достатні підстави для його скасування, оскільки вбачається спір про право, а зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до висновку, що заява про скасування судового наказу є обґрунтованою, з огляду на що підлягає задоволенню, а судовий наказ від 22 вересня 2025 року у цивільній справі № 644/7720/25, 2-н/644/2139/25 підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про стягнення "витрат" суд зазначає таке.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 151,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2 ст. 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником, зокрема за подання заяви про скасування судового наказу. Відповідна норма також відсутня у Законі України "Про судовий збір".

Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України.

ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

У разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Отже, у стягненні "витрат" слід відмовити, з огляду на те, що відповідний порядок не передбачений нормами процесуального законодавства.

Керуючись ст. 2, 170, 171, 259 261 ЦПК України, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Судовий наказ від 22 вересня 2025 року, виданий Індустріальним районним судом міста Харкова у цивільній справі № 644/7720/25 (провадження № 2-н/644/2139/25) про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», місце знаходження: 61004 м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, НОМЕР_3 в ХОУ АТ «Ощадбанк», МФО 351823, , заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.08.2023 по 31.07.2025 в розмірі 788,44 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн. - скасувати.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.М. Ритов