Справа № 464/6417/24 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/811/4352/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

26 грудня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Савуляк Р.В., перевіривши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2025 року, з врахування виправлених описок ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17 листопада 2025 року, заяву задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 без державної реєстрації шлюбу у період з 2013 року по 29 червня 2024 року.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме батьківства ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 був батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м.Донецьк, Київського району, Донецької області,

В решті вимог заяви-відмовлено.

Апеляційну скаргу на рішення суду 18 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» подав Курилюк А.Ю. в інтересах Військової частини НОМЕР_1 .

До апеляційної скарги долучено довіреність у порядку передоручення від 03 січня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_4 на підставі Витягу з ЄДР від 03 січня 2024 року, в порядку передоручення, уповноважив Курилюк А.Ю. представляти інтереси Військової частини НОМЕР_1 .

Проте, згадана вище довіреність не є належним підтвердженням повноважень представника, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звернутися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положення ч. 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За змістом ч. 1, 2, 8 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Частиною 2 статті 60 ЦПК України визначено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (тобто до 30 вересня 2016 року), здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню (п.п.11 п.16 Розділу XV Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Конституції України»).

Відповідно до ч.4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Апеляційний суд звертає увагу, що справа розглядається в порядку окремого провадження, а тому представляти інтереси осіб, які є учасниками цієї справи, в суді апеляційної інстанції може лише адвокат.

Однак, до апеляційної скарги додана лише довіреність, якою уповноважено ОСОБА_5 бути представником Військової частини НОМЕР_1 .

Будь - яких документів на підтвердження того, що Курилюк А.Ю. є адвокатом, матеріали апеляційної скарги не містять.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності) ( постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2023 року у справі № 740/2873/22 (провадження № 61-8685св23).

За змістом апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів ОСОБА_5 не є керівником Військової частини НОМЕР_1 . У такому разі його повноваження діяти від імені Військової частини НОМЕР_1 у порядку самопредставництва можуть випливати виключно із закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

У суду відсутня інформація про те, що Курилюк А.Ю. має право діяти у порядку самопредставництва Військової частини НОМЕР_1 на підставі саме вказаних актів.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, коли набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення», самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (пункт 18), Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 591/2885/23 та від 24 січня 2024 року у справі № 686/14725/21).

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Визначених відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК документів, які можуть підтвердити повноваження діяти від імені Військової частини НОМЕР_1 за правилами самопредставництва, Курилюком А.Ю. не надано.

Надані ОСОБА_5 витяг з ЄДР та довіреність не засвідчують наявність у нього трудових відносин ізВійськовою частиною НОМЕР_1 та входження до кола саме його трудових обов`язків здійснення самопредставництва цієї юридичної особи.

Отже, представнику Військової частини НОМЕР_1 Курилюку А.Ю. необхідно подати до апеляційного суду документи на підтвердження повноважень адвоката (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю або витяг з Єдиного реєстру адвокатів України,) як представника або документи, які можуть підтвердити повноваження Курилюка А.Ю. діяти від імені Військової частини НОМЕР_1 за правилами самопредставництва.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху на підставі п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України для долучення документів на підтвердження повноважень Курилюка А.Ю. на подання та підпис апеляційної скарги від імені Військової частини НОМЕР_1 .

Окрім цього, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, така подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржуване рішення ухвалене Сихівським районним судом м. Львова 24 жовтня 2025 року, повний текст рішення складено через десять днів.

Звернувшись 18 грудня 2025 року до суду з апеляційною скаргою на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2025 року, скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду.

В апеляційній скарзі міститься покликання на те, що копію оскаржуваного рішення скаржник отримав 19 листопада 2025 року, таким чином наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

В той же час, в матеріалах апеляційної скарги відсутнє клопотання, де скаржник би порушував питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2025 року.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 354 учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

За змістом ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням вищевикладеного, скаржнику необхідно надати строк для можливості звернення до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Окрім цього, як убачається з матеріалів апеляційної скарги, така не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, оскільки в апеляційній скарзі не зазначено всіх учасників справи, а саме, заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім цього, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 року у розмірі 3028 грн.

Згідно пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З огляду на пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає до сплати у розмірі 726,72 грн. (3028*0,2*1,5*0,8).

У зв`язку з вищенаведеним, скаржнику необхідно оплатити судовий збір в розмірі726,72 грн. за такими реквізитами:

Отримувач коштів ГУК Львiв/Личаківський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0013954

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі "код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Апеляційна скарга була надіслана через систему «Електронний суд».

До матеріалів апеляційної скарги долучено докази надсилання апеляційної скарги до електронного кабінету представника ОСОБА_1 ОСОБА_6 .

Однак скаржником не надано доказів надсилання апеляційної скарги до електронного кабінету заявниці - ОСОБА_1 та заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ,а у разі відсутності у них електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в них електронного кабінету, доказів надсилання апеляційної скарги у паперовій формі листом з описом вкладення.

Згідно ч. 2 ст. 357, ст. 185 ЦПК України, апеляційна скарга, оформлена з порушенням вимог встановлених статтею 356 цього Кодексу, залишається без руху.

Враховуючи допущені при подачі апеляційної скарги недоліки, вважаю за необхідне залишити таку без руху протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для їх усунення, попередивши апелянта, що у випадку невиконання цієї ухвали у зазначений строк йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Належним чином оформлену апеляційну скаргу, яка відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, документи, що підтверджують наявність у особи, що подала апеляційну скаргу повноважень на підписання та подання апеляційної скарги у інтересах Військової частини НОМЕР_1 , клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, документ, що підтверджує сплату судового збору та докази надсилання до електронного кабінету всім учасникам справи, або листом з описом вкладення копії апеляційної скарги, якщо відсутні відомості про їх реєстрацію у системі «Електронний суд», у визначений судом строк представити Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 136, 185, 357 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2025 року - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення апелянту ухвали, попередити апелянта, що у випадку невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали (не усунення недоліків, які зазначені в описовій частині даної ухвали), йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя Львівського

апеляційного суду Савуляк Р.В.