Справа № 669/397/25
Провадження № 2/669/216/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Хитрун А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

01 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок та надвірні будівлі, в якому просилп: визнати за нею право власності на самочинно збудований житловий будинок, що по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила про те, що 10 липня 2017 року договором дарування земельної ділянки НМЕ №025272 їй було подаровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0436, площею 0,0320 га. У 2018 році нею було замовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на землі для житлової і громадської забудови». На вказаній земельній ділянці у 2018 році нею було збудовано житловий будинок та 11 лютого 2025 року було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями.

Таким чином з метою оформлення права власності на житловий будинок і надвірні будівлі, які розташовані за вказаною адресою вона змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду подала письмову заяву, згідно даних якої просила цивільну справу розглядати за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, подав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне задовольнити позов повністю за наступних обставин.

У справі встановлено, що згідно договору дарування земельної ділянки від 10 липня 2017 року позивачу ОСОБА_1 належить земельна ділянка розміром 0,0320 га з кадастровим номером :01:003:0436. Земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 . 2018 року ОСОБА_1 було виготовлено проект із землеустрою на відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення з «Для ведення особистого селянського господарства» на «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зі зміною категорії земель сільськогосподарського призначення на землі для житлової та громадської забудови».

На вищевказаній земельній ділянці позивачкою ОСОБА_1 в 2018 році збудовано житловий будинок та виготовлено технічний паспорт.

Після зведення будинку право власності не було зареєстровано.

Таким чином з метою оформлення права власності на житловий будинок і надвірні будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , позивачка змушена звернутися до суду.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За загальними правилами, визначеними ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тобто, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого, чи його відсутність, дають підстави вважати про наявність спору.

Відповідно до ст.331 Цивільного кодексу України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 року №750).

Згідно пункту 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів цей Порядок визначає механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (далі - об`єкти).

Пунктом 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Згідно пункту 19 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Технічне обстеження проводиться суб`єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України "Про архітектурну діяльність" одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат (далі - виконавці).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва )» визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6-1328цс15 зазначено, що згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

П.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва )» визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Водночас згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

Згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Ч. 3 ст. 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожен окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Сторона позивача не ставить вимог про відшкодування судових витрат, а тому вони на її користь не відшкодовуються.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 17, 18, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою по АДРЕСА_1 право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 04.09.2019 року, РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Білогірська селищна рада, місце знаходження: вул. Шевченка,44, смт.Білогір`я Шепетівського району, Хмельницької області, .

Суддя Наталія БАРАБОЛЯ