Провадження № 2/686/9511/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Войтович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Хмельницького в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

встановив:

ОСОБА_2 1 серпня 2022 року о 15 годині 20 хвилин в дворі будинку АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не встежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового правого інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобому марки «BMW X5» державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після цього ОСОБА_2 залишив місце ДТП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 16 серпня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КпАП України.

Транспортний засіб марки ЗАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 застрахований в ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», яке відступило право вимоги ФОП ОСОБА_1 14 серпня 2025 року на підставі відповідного договору.

Вартість маеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «BMW X5» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 складає в сумі 10365 грн., що підтверджується висновком ФОП ОСОБА_4 від 22 серпня 2022 року.

ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» сплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 7085 грн. 21 жовтня 2022 року.

ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 7085 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 22 ч. ч. 1 та 2 п. 1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України Про страхування страхувальниками визнаються юридичні особи, фізичні особи - підприємці та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України. Страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб (застрахованих осіб) лише за їх згодою, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Застраховані особи можуть набувати прав і обов`язків страхувальника згідно з договором страхування. Страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування. Страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до вимог ст. 5 цього Закону страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 1187 ч. ч. 1, 2 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1188 ч. 1 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 14 ч. ч. 1 та 2 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми відповідно до цього Закону. Розміри страхових сум за внутрішніми договорами страхування встановлюються за шкоду, заподіяну: 1) життю та здоров`ю потерпілих осіб, - у розмірі, еквівалентному не менше 1,3 мільйона євро на одну потерпілу фізичну особу, та у розмірі, еквівалентному не менше 6,45 мільйона євро на один страховий випадок незалежно від кількості потерпілих осіб; 2) майну потерпілих осіб, - у розмірі, еквівалентному не менше 1,3 мільйона євро на один страховий випадок незалежно від кількості потерпілих осіб.

Відповідно до вимог ст. 18 ч. 1 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 27 ч. ч. 1 та 2 цього Закону страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: 1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами 2 і 3 цієї статті; 2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; 3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до ч. 3 цієї статті.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, врахувавши принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справах №905/1795/18 та №922/2685/19, а також, враховує, що дана справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 22, 1166 ч. 1, 1187 ч. ч. 1 та 2,1188 ч. 1 ЦК України, ст. ст. 3, 5 Закону України Про страхування, ст. ст. 14 ч. ч. 1 та 2, 18 ч. 1, 27 ч. ч. 1 та 2 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) майнову шкоду в розмірі 7085 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. та судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

26.12.2025