Провадження № 6/591/294/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі судді Ніколаєнко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Зарічного відділу служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ,

встановив:

30.12.2025 заявник звернувся до суду із заявою, якій просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 . Подання мотивоване тим, на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 65685461 про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь держави боргу в сумі 179054,07 грн. Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що боржник має у власності квартиру. Згідно запитів до Пенсійного фонду України у боржника відсутній дохід. 18.04.2024 року зареєстровано арешт рухомого майна. На здійснений в рамках виконавчого провадження запит виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено відсутність даних, що ОСОБА_1 у період з 07.06.2021 по 29.12.2025 року перетинав державний кордон. Заявник вважає, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є мірою, яка змусить останнього виконати свої зобов`язання по виконанню судового рішення, яке фактично не виконується.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 65685461 про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь держави боргу в сумі 179054,07 грн.

У рамках виконавчого провадження державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, якими боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Також винесено постанову про арешт майна боржника.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику на праві власності належить квартира, що знаходяться адресою: АДРЕСА_1 .

На здійснений в рамках виконавчого провадження № 65685461 запит виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено про відсутність відомостей щодо перетину державного кордону боржником ОСОБА_3 за період з 07.06.2021 (дата відкриття виконавчого провадження) по 29.12.2025.

Як вказує заявник, рішення суду не виконане, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з частинами другою, четвертою статті 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 частини першої цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Слід зазначити, що у заяві державним виконавцем не наведено доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України або робить це з метою ухилення від виконання судового рішення. Наявність лише самого зобов`язання не наділяє правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

В справі також відсутні докази про вжиття державним виконавцем будь-яких інших заходів та вчинення додаткових дій у разі якщо боржник без поважних причин не з`являвся за викликом виконавця.

Будь-яких інших доказів перешкоджання боржником у вчиненні виконавчих дій виконавцем також не надано. Також не надано доказів направлення боржнику постанов, винесених у виконавчому провадженні, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі дії боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо). З наданих матеріалів не встановлено, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника необґрунтованим та передчасним, а відтак воно не підлягає задоволенню.

З урахуванням зазначеного, керуючись статтями 260, 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви Зарічного відділу служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення.

Суддя О.О. Ніколаєнко