Справа № 442/7765/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/2550/25 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С. М.,

суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,

секретар судового засідання Хоцянович О. В.,

з участю представника боржника адвоката Коцана Р. М., представника заявника адвоката Павленка С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2025 року у справі за заявою акціонерного товариства «Кредобанк», боржник ОСОБА_1 , заінтересовані ососби: Дрогобицька державна нотаріальна контора Львівської області, Дрогобицький відділ державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони боржника та видачу виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2025 року акціонерне товариство «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк») звернулося до суду із заявою про заміну сторони боржника та видачу виконавчого листа.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги вказували, що у провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебувала цивільна справа № 442/7765/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (далі ПАТ «Кредобанк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. 27 червня 2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було видано виконавчий лист № 442/7765/13-ц про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредобанк» 11 611, 15 Євро, з них: 8 016,13 Євро - неповернута сума кредиту; 367, 35 Євро - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 2 402, 67 Євро пені нарахованої за період 23 березня 2012 року 22 березня 2013 року та 1 300 грн 50 коп. судових витрат. 19 травня 2016 року головним державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було відкрито виконавче провадження № 51137828 з виконання цього виконавчого листа. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції 16 серпня 2017 року складено актовий запис за № 527. У зв`язку зі смертю боржника, 28 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 5113782 на підставі пункту 3 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». 25 січня 2018 року, тобто в межах шестимісячного строку, визначеного частиною другою статті 1281 ЦК України, ПАТ «Кредобанк» було здійснено звернення до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Львівської області із повідомленням - вимогою про обов`язок спадкодавця, відповідно до якої було зазначено про невиконані зобов`язання позичальника ОСОБА_3 в сумі 11 611, 15 Євро та 1 300 грн 00 коп. судових витрат. Дані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи та листом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Львівської області від 31 січня 2018 року за № 89/02-14, в якому зазначено, що на підставі претензії ПАТ «Кредобанк» за вих. №763/2018/И від 2018-01-25 стосовно померлого ОСОБА_3 в Першій Дрогобицькій державній нотаріальній конторі 31 січня 2018 року було заведено спадкову справу. Зобов`язання позичальника перед стягувачем виникли у зв`язку із укладенням наступних договорів: - кредитного договору № 0144, укладеного 29 травня 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» (найменування якого було змінено на ПАТ «Кредобанк», а в подальшому на АТ «Кредобанк») та ОСОБА_3 , із додатковим договором № 1 від 22 лютого2007 року до кредитного договору № 0144 від 29 травня 2006 року; договору іпотеки, укладеного 29 травня 2006 року між банком та ОСОБА_3 та посвідченого приватним нотаріусом Спариняк Л. В. за реєстровим номером 1294, згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно: однокімнатну квартиру, загальною площею 38, 2 кв. м. (в т.ч. житлова площа 20, 2 кв. м.), що знаходиться в АДРЕСА_1 . (із договором від 22 лютого 2007 року про внесення змін до договору іпотеки). У зв`язку із тим, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 19 серпня 2024 року власником квартири (предмета іпотеки) за адресою: АДРЕСА_1 , значився померлий ОСОБА_3 , АТ «Кредобанк» 16 вересня 2024 року було подано до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області заяву про визнання спадщину відумерлою, оскільки були наявні підстави вважати, що спадщину не прийнято спадкоємцями. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2024 року у цивільній справі № 442/8495/24 (2-о/442/782/2024) у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою відмовлено, оскільки в ході розгляду справи судом було встановлено, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , є його син ОСОБА_1 . Таким чином, судом встановлено наявність спадкоємця, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , що виключає можливість визнання спадщини відумерлою. 24 грудня 2024 року AT «Кредобанк» додатково було направлено ОСОБА_1 вимогу-повідомлення, відповідно до змісту якої вимагалось сплатити заборгованість за кредитним договором № 0144 від 29 травня 2006 року одноразовим платежем у розмірі 11 611,15 Євро. Дана вимога була повернута відправнику. Одноразовий платіж спадкоємцем на користь AT «Кредобанк» не здійснено.

Враховуючи викладене заявник просив:

- замінити сторону боржника на його правонаступника ОСОБА_1 ; та

- видати виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості в сумі 11 611, 15 Євро.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2025 року заяву задоволено частково.

Замінено сторону боржника ОСОБА_3 з виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі №442/7765/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість у розмірі 11 611, 15 Євро, з них: 8016,13 Євро - неповернута сума кредиту, 367, 35 Євро - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 2 402, 67 Євро пені нарахованої за період 23 березня 2012 року по 22 березня 2013 року та 1 300 грн 50 коп. судових витрат, на його правонаступника (спадкоємця) - ОСОБА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши в липні 2025 року апеляційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , в якій просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2025 року, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції допустив істотне порушення норм матеріального права, зокрема, судом не враховано положення пункту 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та положення статей 40, 41 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім цього, на думку заявника, судом першої інстанції також було допущено істотне порушення норм процесуального права, а саме, судом безпідставно не враховано актуальні (на час розгляду справи) правові позицію Верховного Суду у аналогічних спорах тим самим не забезпечено єдність судової практики, чим порушено принцип процесуальної рівності сторін. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що судова практика, на яку послався суд першої інстанції у своєму рішенні, є не релевантною, оскільки обставини у цих справах не є тотожними і суттєво відрізняються за предметом і підставами позову, і, таким чином, не відповідає характеру спірних правовідносин.

Відзив на апеляційну скаргу від АТ «Кредобанк» не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що на виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 грудня 2013 року, яке набрало законної сили 03 січня 2014 року, цим судом 27 червня 2014 року видано виконавчий лист № 442/7765/13-ц про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредобанк» 11 611, 15 Євро, з них: 8 016,13 Євро - неповернута сума кредиту; 367,35 Євро - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 2 402,67 Євро пені нарахованої за період 23 березня 2012 року 22 березня 2013 року та 1 300 грн 50 коп. судових витрат.

19 травня 2016 року головним державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було відкрито виконавче провадження № 51137828 з виконання даного виконавчого листа.

13 серпня 2017 року настала смерть боржника ( ОСОБА_3 ), що підтверджено актовим записом № 527 від 16 серпня 2017 року Дрогобицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича.

28 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 51137828 на підставі пункту 3 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а оригінал виконавчого документа направлено до суду, який його видав.

Після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, кредитором ПАТ «Кредобанк» в межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 1281 ЦК України, а саме 25 січня 2018 року, було пред`явлено претензію до спадкової маси шляхом звернення до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Львівської області, на підставі якої заведено спадкову справу № 17/2018.

Судом також встановлено наявність спадкоємця померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, що підтверджено довідкою № 611/02-14 від 30 вересня 2024 року Дрогобицької державної нотаріальної контори Львівської області та встановлено рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2024 року у справі № 442/8495/24 та самою заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини, поданою до нотаріальної контори.

Згідно зі спадковою справою № 17/2018, відкритою 31 січня 2018 року в Першій Дрогобицькій державній нотаріальній конторі, 17 вересня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, що включає: частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 , на яку 17 вересня 2018 року йому видано відповідне свідоцтво, а також 30 вересня 2024 року подав заяву щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, на яку йому цього ж числа видано відповідне свідоцтво.

У матеріалах спадкової справи також наявні звернення АТ «Кредобанк» від 24 травня 2018 року та від 27 лютого 2019 року щодо надання їм інформації про те, чи видавалось свідоцтво про право на спадщину щодо майна померлого ОСОБА_3 , на які нотаріальною конторою надано відповіді від 05 червня 2018 року та від 18 березня 2019 року про те, що спадкоємець ОСОБА_3 повідомлений про вимоги кредитора, а також у першій відповіді додатково зазначено про те, що свідоцтво про право на спадщину не видавалось. У наданих нотаріальною конторою відповідях не надано інформації про те, хто є спадкоємцем ОСОБА_3 , з посиланням на нотаріальну таємницю.

24 грудня 2024 року АТ «Кредобанк» направило спадкоємцю ОСОБА_1 вимоги-повідомлення від за вих. № Іr024о щодо виконання ним обов`язку щодо задоволення вимог кредитора шляхом здійснення одноразового платежу, яка залишена останнім без відповіді та виконання.

З вказаною заявою АТ «Кредобанк» звернулося до суду у лютому 2025 року.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника (фізичної особи) є цілком можливим (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року в справі №523/2357/20 (провадження № 14-11цс22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зазначено, що:

«112. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (пункт 35), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

113. У свою чергу, ЦПК України не передбачає можливості касаційного оскарження ухвал про відмову у поновленні строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

114. Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного статусу стягувача у виконавчому документі.

115. Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства».

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року в справі № 2-1540/11 (провадження № 61-6095св22) зазначено, що: «стадія виконавчого провадження починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання; правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється, за відсутності підстав для поновлення строків для виконання виконавчого листа».

У постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року в справі №758/9993/13-ц (провадження № 61-10302св22) зазначено, що: «відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 січня 2022 року в справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21), при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки поза межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження».

У виданому Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 27 червня 2014 року виконавчому листі № 442/7765/13-ц про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредобанк» 11 611, 15 Євро, з них: 8 016,13 Євро - неповернута сума кредиту; 367,35 Євро - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 2 402,67 Євро пені нарахованої за період 23 березня 2012 року 22 березня 2013 року та 1 300 грн 50 коп. судових витрат, зазначено про те, що строк пред`явлення його до виконання 03 січня 2015 року, тобто, строк пред`явлення до виконання становив один рік, що відповідало положенням діючого на той момент Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (чинного на момент закінчення виконавчого провадження) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності (див постанову Верховного Суду від 01 серпня 2018 року в справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18)).

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного суду від 28 березня 2018 року в справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року в справі № 5016/149/2011(17/6).

Тобто, виконавчий лист у даній справі міг бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з моменту винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Діюче на той час законодавство про виконавче провадження не передбачало винятків про переривання цього строку, як наприклад у зв`язку із введенням воєнного стану (див. пункт 4 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року).

У справі, що переглядається, заявник одночасно із цією заявою не звернувся до суду за вирішенням питання про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки такий в даному випадку пропущено, на що підставно звернуто увагу судом першої інстанції в оскарженій ухвалі.

Проте, за таких обставин суд першої інстанції зробив неправильний висновок про задоволення заяви в частині замінити боржника, оскільки після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, не може вирішуватись питання про таку заміну, безвідносно (окремо) до вирішення одночасно з цим питання поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, правом заявити про яке АТ «Кредобанк» не скористався.

Однак, наведене не позбавляє заявника повторно звернутися до суду за вирішенням цього питання, разом із питанням процесуального правонаступництва.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів щодо відмови в задоволенні заяви АТ «Кредобанк» про видачу виконавчого листа, останнім ухвалу суду у цій частині в апеляційному порядку не оскаржена, таку у цій частині, як законну та обґрунтовану, належить залишити без змін, незважаючи на те, що в апеляційній скарзі міститься прохання скасувати ухвалу повністю.

Пунктами 1 та 2 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу, доводи якої знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду, необхідно задовольнити частково, ухвалу суду в частині вирішення питання про заміну боржника скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги, а в решті залишити без змін.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги - задоволення такої частково, належить розподілити судові витрати за розгляд справи судом апеляційної інстанції, виходячи з того, що в заяві було об`єднано дві вимоги: заміну боржника та видачу виконавчого листа, а в частині останньої вимоги ухвала суду першої інстанції залишена без змін, з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню половина сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 302 грн 80 коп.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 ,задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 червня 2025 року в частині вирішення вимог заяви акціонерного товариства «Кредобанк» про заміну сторони боржника скасувати, прийняти в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні заяви в цій частині відмовити.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Стягнути з акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 302 грн 80 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич