Справа № 461/1673/25
Провадження 2/465/2444/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29.12.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі головуючого судді Ванівського Ю.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в м. Львові позовну заяву Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 , про стягнення коштів державної допомоги, виплаченої надміру, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів державної допомоги, виплаченої надміру. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 24.03.2022 Галицьким відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради надавалась допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам на неї та двох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на періоди з 01.03.2022 до 30.04.2022 та з 01.11.2022 до 31.08.2023. ОСОБА_1 та її діти перебувають на обліку у Галицькому відділі соціального захисту з 28.03.2022 по теперішній час, як внутрішньо переміщені особи з міста Одеси, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.03.202 №1307-, від 28.03.2022 №1307-, від 28.03.2022 №1307-. В результаті проведеної 24.10.2023 року спеціалістами Галицького відділу соціального захисту перевірки, наданих даних верифікацією міністерства фінансів України, встановлено, що відповідач неправомірно отримала грошову допомогу в період з 01.11.2022 по 31.08.2023. Однак, починаючи з травня 2022 року ОСОБА_1 не мала права на виплату грошової допомоги, так як відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, територія з якої перемістилась відповідач, а саме м.Одеса, не входить до територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.З 01.11.2022 нарахування, виплата і фінансування допомоги здійснюється на центральному рівні за допомогою Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (ЄІССС) без участі районних відділів соціального захисту. Державним центром «Інформаційно обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» було проведено ОСОБА_1 неправомірну виплату грошової допомоги за період з 01.11.2022 до 31.08.2023 на суму 80 000,00 грн. З метою досудового вирішення справи та врегулювання даного спору 31.10.2023, 29.02.2024 Галицьким відділом соціального захисту скеровані повідомлення про переплату коштів виплачених надміру та запропоновано повернути борг добровільно. На даний час належна до повернення сума заборгованості становить 80 000,00 гривень. Просить позов задоволити.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Представником відповідача подано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що в позовній заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_4 зверталась за призначенням їй допомоги в період з 01.03.2022 по 30.04.2022 та з 01.11.2022 по 31.08.2023 року, що не відповідає дійсності. Так, в заяві позивач не вказувала період (-и), на які просила призначити вказану допомогу. Рішенням про призначення переміщеним особам допомоги на проживання прийнято 09.04.2022, допомога призначена і виплачувалась з 01.03.2022 по 31.05.2022. Більше відповідач ОСОБА_1 не зверталась до позивача про призначення їй та її дітям соціальної допомоги як внутрішньо переміщеним особам, оскільки повернулась з міста Львова до міста Одеси на місце свого постійного проживання. Як вбачається з листа Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики, позивача, «у зв`язку з впровадженням Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (ЄІССС) при міграції особових справ з програмного комплексу АСОЛПД з технічних причин відбулося автоматичне відновлення допомоги ВПО з листопада 2022 по серпень 2023 року в розмірі 8000 грн. щомісячно", що є підтвердженням неправомірних дій позивача щодо призначення і виплати допомоги відповідачу без жодної ініціативи з її (відповідача) боку. Будь яких доказів, що свідчать про певні технічні причини відновлення виплат, збої в системі до матеріалів справи відсутні. Не складено жодних актів, претензій, рекламацій, звітів про цей збій. Зі змісту позовної заяви вбачається, що за верифікації Міністерства фінансів України відповідачу ОСОБА_4 31.08.2023 припинено нарахування вказаного виду допомоги. 14.08.2023 прийнято рішення № 51307-606426 про утримання надміру виплачених сум допомоги, водночас у позовній заяві зазначено, що перевірка щодо отримання неправомірно призначеної допомоги проведена 24.10.2023 року. У той же час, відповідно до п. 29 Порядку №332 (чинного на момент виявлення переплати допомоги) якщо уповноважений орган визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів то протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу допомоги шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості) засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Виявлено вказаний факт 14.08.2023, повідомлення відповідачу надіслані 31.10.2023, тобто фактично через два місяці після його виявлення., а ще одне повідомлення надіслане 29.02.2024. На момент подачі заяви про взяття відповідачки на облік як внутрішньо переміщеної особи, вона могла бути поінформована представниками позивача про період виплати допомоги, натомість могла не бути обізнаною про зміни у законодавстві та суб`єктивно усвідомлювала правомірність перерахування їй допомоги у листопада 2022 року. Просить відмовити у задоволенні позову.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Судом встановлено, що 24.03.2022 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради для призначення щомісячної грошової допомоги їй та дітям: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №53 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №5431.

ОСОБА_1 та її діти перебувають на обліку у Галицькому відділі соціального захисту з 28.03.2022 по теперішній час, як внутрішньо переміщені особи з міста Одеси, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.03.2022 №1307-, від 28.03.2022 №1307-, від 28.03.2022 №1307-.

Рішенням про призначення переміщеним особам допомоги на проживання прийнято 09.04.2022 та допомога ОСОБА_1 та дітям призначена і виплачувалась з 01.03.2022 по 31.05.2022 та відповідачу було виплачено 16 000 гривень.

14.08.2023 прийнято рішення № 51307-606426 про утримання надміру виплачених сум допомоги, а перевірка щодо отримання неправомірно призначеної допомоги проведена 24.10.2023 року. Згідно прийнятого рішення сума переплати становить 80 000 гривень.

Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги від 10.02.20.25 ОСОБА_1 з 01.11.2022 до 31.08.2023 призначено допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях та допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам. Загальна сума доходу за період з 01.11.2022 до 31.08.2023 за винятком аліментів становить 80 000 гривень. Однак доказів того, що відповідач зверталась із заявою про призначення відповідної допомоги матеріали справи не містять

31.10.2023 та 29.02.2024 відповідачці було надіслано лист про необхідність повернення переплати. Згідно вказаних листів, у зв`язку із запровадженням Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (ЄІСС) при міграції особових справ з програмного комплексу АСОПД з технічних причин відбулось автоматичне відновлення допомоги ВПО з листопада 2022 року по серпень 2023 року в розмірі 80 000 гривень (щомісячно).

Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначається Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332.

Судом встановлено, що відповідачка вперше звернулася з питання отримання допомоги 24.03.2022.

Станом на дату оформлення заяви пункт 3 цього порядку був викладений в такій редакції: допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 р. № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Постановою Кабінету Міністрів України № 507 від 29.04.2022 внесено зміни до наведеного вище передостаннього абзацу п. 3 Порядку: починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг.

Відповідно до п. 6 Порядку в редакції, чинній на час прийняття рішення про призначення допомоги для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (далі - Портал Дія). У заяві зазначається: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) заявника; реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата народження; відомості про задеклароване/зареєстроване місце проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, звідки перемістилася особа; адреса місця, куди перемістилася особа, та контактний номер телефону; номер поточного рахунка із спеціальним режимом використання для зарахування допомоги єПідтримка або номер банківського рахунка (за стандартом IBAN) заявника для виплати допомоги; наявність статусу особи з інвалідністю; відомості про неповнолітніх дітей, які перемістилися разом із внутрішньо переміщеною особою.

Постановою Кабінету Міністрів № 602 від 17.05.2022 Порядок доповнено пунктом 11, відповідно до якого у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Відповідно до п. 29 Порядку в редакції, яка була чинна на момент винесення позивачем рішення про визначення обсягу надміру виплачених коштів (14.08.2023) у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат.

У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

Кошти надміру перерахованої (виплаченої) допомоги повертаються отримувачами на небюджетні рахунки органів соціального захисту населення, відкриті в Казначействі.

Повернуті кошти, перерахування (виплату) яких проводило Мінсоцполітики, протягом 15 робочих днів місяця, що настає за місяцем, в якому були повернуті кошти, але не пізніше ніж 26 грудня поточного року, орган соціального захисту населення перераховує на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в Казначействі, з розподілом коштів за місяцями та роками, в яких проводилася відповідна виплата.

Повернуті кошти Мінсоцполітики використовує з дотриманням бюджетного законодавства.

Орган соціального захисту населення інформує щомісяця до 5 числа наступного періоду територіальний орган Нацсоцслужби про повернення надміру виплачених коштів допомоги за формою, яка визначена Нацсоцслужбою.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, положеннями Цивільного кодексу України встановлено умови, за яких безпідставно набута допомога не підлягає поверненню: а) ця сума надана фізичній особі як засіб до існування; б) виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку.

Зі змісту рішення позивача про визначення обсягу надміру виплачених коштів вбачається, що встановлено надміру виплачені кошти з підстав помилки програмного забезпечення (автоматичне відновлення при міграції з АСОПД в ЄІССС).

Суд зазначає, що зловживанням або недобросовісністю з боку набувача соціальної допомоги в розумінні норм цивільного законодавства, зокрема, Порядку №332, є, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.

Тобто за вказаних умов суд дійшов висновку, що переплата за листопад 2022 року - серпень 2023 року виникла не з вини відповідача або внаслідок його недобросовісних дій, а через недосконалість механізму призначення/припинення соціальної допомоги та його належної інтеграції з іншими базами даних, зокрема базою даних про внутрішньо переміщених осіб, та фактично свідчить про недотримання принципу належного урядування.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Стороною позивача у встановленому законом порядку не доведено факту зловживань з боку відповідача, винність її дій чи недобросовісність щодо надання недостовірних даних, що призвело до безпідставного отримання соціальних виплат, а отже позивачем не надано належних та допустимих доказів, що переплата за сумою призначеної допомоги виникла з вини відповідача.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» №30985/96).

Матеріали справи не містять жодних доказів, що підтверджують виникнення помилки при нарахуванні допомоги відповідачу та дозволяють з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, або помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків певними службовими особами, відповідальними за призначення й нарахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Ураховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з огляду на відмову в задоволенні позову, витрати по сплаті судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

у задоволенні позову Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 , про стягнення коштів державної допомоги, виплаченої надміру відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2025 року.

Суддя Ванівський Ю.М.