Справа № 309/412/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 грудня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів : Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мацола Аліна Володимирівна, на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2025 року у складі судді Волощук О. Я., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів шляхом їх збільшення.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 26.01.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 02.03.2023 року розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилися доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем, знаходяться на його утриманні та вихованні. Рішенням Хустського районного суду від 02.03.2023 року присуджено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття. Позивач вказує, що відповідачка ОСОБА_1 не забезпечує належним чином утримання дітей, з огляду на їх потреби. З травня 2022 року відповідач виїхала за кордон, де проживає, отримує постійний заробіток і має можливість сплачувати аліменти на утримання доньок у більшому розмірі. Позивач вказує, що з моменту виїзду за кордон відповідачка не піклується про дітей, не цікавиться їх здоров`ям, духовних та моральним розвитком. Розмір аліментів, присуджених судом, є меншим ніж прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, є недостатнім для належного утримання дітей, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. З березня 2023 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини свідчать про погіршення майнового стану і є підставою для збільшення розміру аліментів. 19 жовтня 2024 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_5 , з якою чекають на народження спільної дитини.

За таких обставин позивач просить суд ухвалити рішення про збільшення розміру стягуваних аліментів та стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі по 5000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2025 року заявлений позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 5000 гривень, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мацола Аліна Володимирівна, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків фактичних обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач не була повідомлена належним чином про розгляд справи, зокрема в матеріалах справи відсутній запит про місце реєстрації відповідача. Вказує, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 в будинку, який із позивачем побудували спільно у шлюбі. Однак, після того, як позивач привів туди іншу жінку, то позбавив її житла, що мало б врахуватись судом при винесенні рішення. Відповідач зазначає, що вказана позивачем адреса в позовній заяві, це адреса її батьків, де вона не проживає. З метою збереження психологічного та морального стану дітей, не стала вчиняти конфлікти та жити із позивачем і його жінкою в одному будинку. Наразі виходячи із ситуації, що склалася орендує житло, періодично виїзжає за кордон, де має періодичні заробітки, офіційно не працює, і немає високих та систематичних доходів. Також звертає увагу на те, що позивач у позовній заяві вказує, що дохід відповідача є значним, оскільки вона знаходиться за кордоном, але жодним доказом не підтверджує зазначену обставину. Окрім того в апеляційній скарзі зазначається, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що відповідач не піклуєтьсяся про дітей, не цікавиться іх здоров`ям, духовним та моральним розвитком, оскільки із доньками систематично спілкується, вони приїздять до неї на канікули, відповідачка приймає участь у всіх витратах на дітей, купляє одяг, взуття, шкільні приладдя, оплачує додаткові заняття та надає кошти донькам на кишенькові витрати. Окрім цього нею систематично оплачуються аліменти у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісяця. При винесенні рішення судом першої інстанції зазначені обставини не були взяті до уваги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Судом встановлено, що ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження і призначено дану справу до судового розгляду на 11» березня 2025 року о 09 год. 00 хв. у приміщенні Хустського районного суду Закарпатської області.

Згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2025 року суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що апелянта (відповідача) ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки про дату, час і місце судового засідання суду за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи.

З огляду на допущені судом першої інстанції порушення п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, а саме, що справу в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , яка належним чином не повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, і такою підставою апелянт обґрунтовував апеляційну скаргу, відтак наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по суті вимог, які є предметом даного апеляційного перегляду.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що 26.01.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 02.03.2023 року розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилися доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем.

Рішенням Хустського районного суду від 02.03.2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття.

Ст.51 Конституції Українитаст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, що визначають обов`язок батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів»,стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»,стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Згідно з абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України).

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку того з батьків, з ким проживають діти, на їх утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дітей є загальновідомими та не потребують доказуванню.

З врахуванням зазначеного, доведеним є факт, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дітей зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру.

Зважаючи на вказані вище норми закону і встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дітей.

Водночас колегією суддів встановлено, що при визначенні розміру аліментів у матеріалах справи під час розгляду справи у суді першої інстанції були відсутні відомості щодо матеріального стану сторін.

Тлумачення положень статті 180 СК України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, а тому тягар утримання дітей повинен бути розподілений між батьками рівномірно.

Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України позивачем не доведено спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі по 5000 грн. щомісячно на кожну дитину.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги необхідність за загальним правилом дотримання рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, враховуючи інтереси та вік дітей, колегія суддів вважає за необхідне позов задовольнити частково та збільшити розмір аліментів на утримання дітей по 3500 грн. (три тисячі п`ятсот) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення повноліття дітей.

Визначений апеляційним судом розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції, відповідно до ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мацола Аліна Володимирівна,- задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2025 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення повноліття дітей.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави 1211,20 гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2025 року.

Головуючий :

Судді: