ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1942/25 Справа № 699/1955/24
УХВАЛА

23 грудня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Фетісової Т. Л., Сіренка Ю. В.,

розглянув у порядку письмового провадження клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Бабенко Сергія Сергійовича про відмову від апеляційної скарги на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Юрової Олени Євгенівни про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав,

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Юрової О. Є. про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування житлового будинку від 16.06.2021, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Юровою О. Є., зареєстрований у реєстрі №1173.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 58781558 від 16.06.2021, яке прийнято приватним нотаріусом Юровою О. Є., відповідно до якого внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 42532490 про право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок, загальною площею (кв. м): 46.9, житловою площею (кв. м): 27.9, літ. «А», літ. «а» прибудова, літ. «Б» сарай, №1 огорожа, № 2 ворота з хвірткою, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 225.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки від 16.06.2021, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Юровою О. Є., зареєстрований у реєстрі № 1172.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58780788 від 16.06.2021, яке прийнято приватним нотаріусом Юровою О. Є., відповідно до якого внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 42531575 про право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею (га): 0,1884, кадастровий номер: :13:011:0032, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 225.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Юрової О. Є. про скасування рішень про державну реєстрацію прав відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати у загальному розмірі 11211,20 грн, які складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати у загальному розмірі 11211,20 грн, які складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Понесені відповідачем ОСОБА_1 судові витрати залишено за нею.

Скасовано заходи забезпечення позову вжиті постановою Черкаського апеляційного суду від 11.02.2025 та зустрічне забезпечення вжите ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 19.12.2024.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Бабенко С. С. оскаржено його в апеляційному порядку. Просить рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Вирішити питання щодо судових витрат.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бабенка С. С.

08 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 адвоката Бабенка С. С. надійшла заява, в якій посилаючись на ч. 4 ст. 364 ЦПК України, відмовляється від апеляційної скарги на оскаржуване судове рішення.

Зауважує, що наслідки відмови від апеляційної скарги, визначені ч. 5 ст. 364 ЦПК, відомі та зрозумілі.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бабенка С. С. слід задовольнити з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частина 1 ст. 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Частина 5 ст. 364 ЦПК України передбачає, що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення, повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

За роз`ясненнями, наведеними в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», відмовитися від апеляційної скарги особа, яка її подала, має право протягом усього часу розгляду справи, і це питання вирішується апеляційним судом у судовому засіданні. Прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене. При цьому апеляційний суд має роз`яснити наслідки прийняття відмови від скарги. Прийнявши відмову від апеляційної скарги, суд закриває апеляційне провадження за цією скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо, зокрема, після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч. 2 ст. 362 ЦПК України).

При цьому апеляційний суд, відповідно до п. 3, п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, має роз`яснити передбачені ч. 4 ст. 364 ЦПК України наслідки прийняття відмови від апеляційної скарги.

Прийнявши відмову від апеляційної скарги, суд закриває апеляційне провадження за цією скаргою, а за наявності інших апеляційних скарг - продовжує апеляційне провадження за цими скаргами (скаргою).

Згідно з ордером про надання правничої допомоги Серії АІ № 1680281 інтереси ОСОБА_1 в Черкаському апеляційному суді представляє адвокат Бабенко С. С., Договором про надання правничої допомоги № 320 від 20 червня 2022 року повноваження адвоката не обмежуються.

Тому, враховуючи, що представник ОСОБА_1 адвокат Бабенко С. С. відмовляється від апеляційної скарги на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2025 року і така відмова не суперечить вимогам закону, колегія суддів вважає за необхідне заяву задовольнити та прийняти відмову представника ОСОБА_1 адвоката Бабенка С. С. від апеляційної скарги, що є підставою для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 адвоката Бабенка С. С. на Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2025 року.

Крім того, 09 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_2 адвоката Короля Д. В. надійшла заява про розподіл судових витрат.

Заяву мотивує тим, що з гідно до умов договору про надання правничої (правової) допомоги №09/24-К від 24.05.2024, який укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «АЛТУС ЛЕҐАЛ», з врахуванням умов додаткової угоди від 19.07.2025, розмір гонорару становить фіксовану суму, а саме: 20000 грн без ПДВ при розгляді справи у суді першої інстанції та 24000 грн без ПДВ при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Вказує, що під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, позивачу була надана така професійна правова допомога: 28.09.2025 - підготовка заяви з процесуальних питань - про вступ у справу, як представника для отримання доступу до електронної справи; 22.10.2025 - підготовка заяви по суті спору - відзиву на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 ; 22.10.2025 - підготовка заяви з процесуальних питань - про відмову у прийнятті додаткових доказів; 08.12.2025 - підготовка заяви з процесуальних питань - про розподіл судових витрат.

На підтвердження факту отримання послуг адвоката надані наступні письмові докази, зокрема: договір про надання правничої (правової) допомоги № 09/24-К від 24.05.2024; додаткова угода від 14.12.2024; додаткова угода від 19.07.2025; ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АА № 1518470 від 14.12.2024; свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 630; рахунок на оплату № 60 від 30.09.2025; платіжна інструкція № 16341334.

Вважає, що позивачем доведено здійснення витрат на правову допомогу саме у зазначеній справі, у заявленому розмірі та які безпосередньо пов`язані з розглядом справи.

Просить вирішити питання про судові витрати позивача у суді апеляційної інстанції, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у сумі 24000 грн.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За вимогами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах учасники процесу несуть певні витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Види судових витрат, порядок їхньої оплати, розподілу, зменшення розміру тощо встановлено главою 8 ЦПК України.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої зазначеної статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 141 ЦПК України).

За ч. 2 - ч. 5 ст. 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, вирішуються шляхом постановлення ухвал. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядках закінчується прийняттям постанови. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

Таким чином, розглядом справи по суті у суді першої інстанції є вирішення спору шляхом ухвалення судового рішення. Апеляційне та касаційне провадження відповідно до глав 1, 2 розділу V ЦПК України є одним із етапів перегляду судового рішення у разі незгоди з ним однією із сторін (сторонами). Відмова сторони від апеляційної (касаційної) скарги (ч. 4 ст. 364, ч. 4 ст. 398 ЦПК України) є правом заявника і не впливає на той факт, що справа вже розглянута по суті судом першої інстанції.

При цьому подання стороною апеляційної (касаційної) скарги та відкриття апеляційного (касаційного) провадження у справі потребує відповідної підготовки інших учасників справи: вивчення апеляційної (касаційної) скарги, її мотивів і доводів, за необхідності - підготовка відзиву на скаргу, участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями ст. 59 Конституції України.

Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За частиною другою ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та ч. 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

У п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

За результатами апеляційного та касаційного переглядів відповідно суд має право як на певні висновки щодо розгляду справи по суті (ст. ст. 374, 409 ЦПК України), так і певні процесуальні висновки, які унеможливлюють подальший апеляційний чи касаційний розгляд (ст. ст. 362 та 396 ЦПК України).

Однією з таких підстав закриття апеляційного провадження є заява особи, яка падала апеляційну скаргу, після відкриття апеляційного провадження, про відмову від скарги та за відсутності заперечень проти цього інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Подача апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності апеляційної скарги.

Тому і у випадку закриття апеляційного провадження мають бути враховані судові витрати, які понесли інші учасники справи у зв`язку зі зверненням з апеляційною скаргою та відкриттям апеляційного провадження.

У такому випадку в апеляційного суду немає необхідності обґрунтовувати добросовісність чи недобросовісність особи, яка подала апеляційну скаргу, оскільки така особа реалізує своє право на апеляційний перегляд судового рішення, однак самостійно прийняла рішення в межах принципу диспозитивності (п. 5 ч. 3 ст. 2, ст. 13 ЦПК України) про відмову від апеляційної скарги, усвідомлюючи наслідки такої відмови, а саме згідно з ч. 5 ст. 364 ЦПК України унеможливлення для цієї особи апеляційного перегляду судового рішення.

Отже, у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою особи, яка падала апеляційну скаргу, від такої, унеможливлюється повторне звернення цієї особи з апеляційною скаргою на оскарження судового рішення, однак інші учасники справи, які добросовісно реагували на відкриття апеляційного провадження поданням відзиву на апеляційну скаргу, понесли судові витрати, оскільки, у цьому випадку, звернулися за правничою допомогою до адвоката (ст. 15 ЦПК України), а відтак могли розраховувати на відшкодування вказаних витрат у випадку відмови у задоволенні апеляційної скарги. Однак такий же за своїми наслідками результат вони б отримали і у разі закриття апеляційного провадження, оскільки судове рішення, ухвалене судом першої інстанції по суті спору, залишається без змін.

Тому у випадку закриття апеляційного провадження відсутні будь-які обставини, які б унеможливлювали або нівелювали загальний принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Встановлено, що у зв`язку з подачею апеляційної скарги адвокатом Король Д. В. в інтересах ОСОБА_2 було подано до суду відзив.

До заяви про стягнення понесених витрат на правничу допомогу адвокатом Король Д. В. було долучено додаткову угода від 19.07.2025 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 09/24-К від 24.05.2024; ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АА № 1518470 від 14.12.2024; свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 630; рахунок на оплату № 60 від 30.09.2025; платіжну інструкцію № 16341334.

Матеріалами справи дійсно підтверджується факт отримання ОСОБА_2 послуг адвоката Короля Д. В. у даній справі в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, при визначенні розміру судових витрат, що підлягають відшкодуванню, апеляційний суд враховує затрачений сторонами час, співмірність наданої правничої допомоги та гонорару, а також складність справи, доходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 362, 364, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Бабенка Сергія Сергійовича задовольнити.

Прийняти відмову представника ОСОБА_1 адвоката Бабенка Сергія Сергійовича від апеляційної скарги на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2025 року у справі № 699/1955/24.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бабенка Сергія Сергійовича на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28 серпня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Юрової Олени Євгенівни про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав закрити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Т. Л. Фетісова

Ю. В. Сіренко