ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/814/20 Номер провадження 22-ц/814/3871/25Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

22 грудня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Карпушина Г. Л., Обідіної О. І.,

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 18 липня 2025 року, ухвалене в місті Гадячі під головуванням судді Максименко Л. В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Головний сервісний центр МВС про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , у якому просила суд витребувати та вилучити у ОСОБА_1 автомобіль марки Volkswagen Crafter, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , технічний паспорт та ключі до замка запалення до вищевказаного автомобіля, зобов`язати ОСОБА_1 протягом не більше одного тижня з дня набрання рішенням суду законної сили повернути їй вказаний автомобіль, технічний паспорт та ключі до замка запалення до вищевказаного автомобіля.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 18 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Витребувано у ОСОБА_1 автомобіль марки Volkswagen Crafter, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , технічний паспорт та ключі до замка запалення до вищевказаного автомобіля, шляхом їх вилучення та повернення їх власнику ОСОБА_2 .

Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 3 267 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

27 листопада 2025 року на адресу апеляційного суду надійшла мирова угода ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яку сторони просили затвердити, а провадження у справі закрити.

За змістом мирової угоди, укладеної між сторонами 22 листопада 2025 року, сторони зобов`язуються протягом 30 календарних днів з дня затвердження судом мирової угоди укласти між собою договір міни транспортних засобів, а саме: автомобіля MERCEDES-BENZ 1831L, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , спеціалізований вантажний буровий с, державний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_2 , та автомобіля Volkswagen Crafter, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 . Або у разі, якщо за об`єктивних та непереборних причин договір міни не буде укладено, сторони зобов`язуються у строк 30 календарних днів з дня затвердження цієї мирової угоди судом надати одна одній нотаріально посвідчену довіреність із правом розпорядження та державної реєстрації відповідного транспортного засобу, а саме: автомобіля MERCEDES-BENZ 1831L, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , спеціалізований вантажний спеціалізований буровий-с, державний номер НОМЕР_4 , та автомобіля Volkswagen Crafter, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотоннажний-в, державний номер НОМЕР_2 , у сервісному центрі МВС України.

Сторони підтверджують, що всі довіреності, видані на виконання умов цієї мирової угоди, є чинними та такими, що відповідають волевиявленню кожної з сторін. Сторони зобов`язуються не вчиняти дій, спрямованих на відкликання, скасування або припинення дій таких довіреностей.

ОСОБА_2 заявляє, що після повного виконання умов мирової угоди не матиме будь-яких претензій до ОСОБА_1 з приводу витребування транспортного засобу Volkswagen Crafter, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотоннажний-в, державний номер НОМЕР_2 , відмовляється від заявлених нею позовних вимог в повному обсязі та зобов`язується не заявляти аналогічні вимоги до ОСОБА_1 з таких же підстав у майбутньому.

Також сторони повідомляють, що ні в процесі укладення мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб. Наслідки укладення мирової угоди та закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням мирової угоди сторонам зрозумілі.

Дослідивши матеріали справи, зміст наданої суду мирової угоди сторін, колегія суддів не вбачає підстав для її затвердження, оскільки така мирова угода не відповідає вимогам статті 207 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета cпору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (частини друга, третя статті 208 ЦПК України).

За своїм змістом мирова угода - це угода, яка укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, задля яких і було подано позов, на умовах, погоджених сторонами і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору. Якщо зміст мирової угоди між сторонами не стосується предмету спору, то така угода є цивільно-правовим договором, а не мировою угодою.

Стаття 373 ЦПК України передбачає, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову або про затвердження мирової угоди сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі (частина друга статті 373 ЦПК України).

Таким чином, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди, зокрема, вимогам закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача та відповідача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

Відповідність змісту мирової угоди вимогам матеріального закону передбачає, зокрема, аналіз об`єкта мирової угоди - майна, яким за умовами мирової угоди розпоряджаються її суб`єкти. Для того, щоб з`ясувати, що мирова угода не порушує права та законні інтереси інших осіб, суд повинен встановити, що: 1) майно, яке передається за мировою угодою, не вилучено з обігу і не обмежено в обігу; 2) учасники мирової угоди мають право розпоряджатися цим майном, що підтверджується правовстановлюючими документами; 3) майно, яке передається за мировою угодою, не перебуває під арештом і щодо нього відсутній спір з іншими особами.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Встановлено, що предметом спору в цій справі є вимога позивача ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_1 про витребування на її користь з незаконного володіння автомобіля марки Volkswagen Crafter, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , технічного паспорту та ключів до замка запалення автомобіля.

Натомість, предметом укладеної між сторонами мирової угоди є договір міни транспортних засобів, який сторони домовились укласти протягом 30 днів з дня затвердження мирової угоди, або надати один одному довіреності на розпорядження транспортними засобами з відмовою від права відкликати, скасувати та припинити дію відповідних довіреностей, а також відмовою позивача від пред`явлення позову у майбутньому, що суперечить принципу верховенства права та конституційним гарантіям, загальним засадам цивільного законодавства, встановленим статтею 3 ЦК України, зокрема: свободи договору, судового захисту цивільного права та інтересу, добросовісності та розумності.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та обмеження особи у такому праві є нікчемним.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 67 ЦК України).

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України).

Згідно статті 203 ЦК України одними із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є відповідність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, вільне волевиявлення учасника правочину.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (частина третя статті 244 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною.

За змістом частини четвертої статті 249 ЦК України, законом може бути встановлено право особи видавати безвідкличні довіреності на певний час. Цю норму слід тлумачити таким чином, що безвідклична довіреність може бути видана виключно у випадках, прямо передбачених законом, зокрема, у корпоративних правовідносинах, до яких наявний у справі спір не відноситься.

Крім того, у випадку ухилення будь-якої із сторін від укладення договору міни або видачі довіреності, зазначені умови мирової угоди є невиконуваними, оскільки примус до вчинення правочину не відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів і є неприпустимим.

За таких обставин колегія суддів вважає, що визначені сторонами умови мирової угоди суперечать вимогам закону, є невиконуваними, а також можуть вплинути на права та охоронювані законом інтереси осіб, які не залучені до участі у справі, тому відмовляє у затвердженні мирової угоди, укладеної між сторонами 22.11.2025, та продовжує судовий розгляд справи.

Керуючись статтями 207, 368, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної 22 листопада 2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Продовжити судовий розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 18 липня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Г. Л. Карпушин

О. І. Обідіна