Провадження № 2-н/344/1490/25
У Х В А Л А

29 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулася із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Так, у поданій заяві заявник зазначає, що заборгованість за житлово-комунальні послуги виникла за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом було направлено запит щодо доступу до персональних даних з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно ОСОБА_1 .

Відповіддю за № 2166231 від 23.12.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру повідомлено, що ОСОБА_1 зареєстрований з 01.03.1988 року за адресою: АДРЕСА_2 .

З відповіді № 2191147 від 29.12.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано як спільна часткова власність за наступними особами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмету зобов`язання.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (ч. 1 ст. 355 ЦК України ) та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 2 ст. 355 ЦК України ). При цьому, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ЦК України).

З огляду на вищевикладені положення цивільного законодавства, у зв`язку з тим, що право власності на житло, в якому заявником надаються послуги з надання природного газу, належить й іншим особам, заборгованість за несплату таких послуг у наведеному житловому приміщенні має бути розподілена між усіма власниками помешкання.

Так, п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відтак, з огляду на вищезазначене, у розумінні положень наведеної статті, в даному випадку, слід відмовити у видачі судового наказу .

Згідно з частиною 1 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись статей 160, 161, 163, 165, 258, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Антоняк Т.М.