Житомирський апеляційний суд
Справа №282/690/25 Головуючий у 1-й інст. Вальчук В. В.
Категорія 86 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №282/690/25 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Любарської селищної ради Житомирської області, про заміну опікуна над недієздатною особою

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 17 червня 2025 року, яке ухвалено під головуванням судді Вальчука В.В. у смт Любарі,

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з спільною заявою про заміну опікуна над недієздатною особою. Просили: звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , від повноважень опікуна щодо недієздатної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , опікуном недієздатної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2013 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнана недієздатною, над нею встановлена опіка та опікуном призначено ОСОБА_1 . За станом здоров`я вона ( ОСОБА_1 ) не може повноцінного виконувати обов`язки опікуна, а тому просить звільнити її від повноважень опікуна над недієздатною ОСОБА_2 , яка є її сусідкою, та призначити опікуном її дядька ОСОБА_2 . ОСОБА_2 звернувся до органу опіки та піклування Любарської селищної ради з заявою щодо розгляду його кандидатури в якості опікуна над недієздатною ОСОБА_3 . ОСОБА_2 має добрий стан здоров`я і може здійснювати догляд за хворою ОСОБА_3 . Відповідно до рішення опікунської ради виконкому Любарської селищної ради від 09 травня 2025 року №156 доцільно звільнити ОСОБА_1 від обов`язків опікуна по відношенню до ОСОБА_2 та відповідно до рішення виконавчого комітету Любарської селищної ради від 09 травня 2025 року №155 призначити над недієздатною ОСОБА_3 опікуном ОСОБА_2 .

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 17 червня 2025 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, заявник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове або змінити рішення.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що справи про звільнення та призначення опікуна, які є похідними від справ про визнання фізичної особи недієздатною, розглядаються судом у складі одного судді та двох присяжних. Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані правові норми та розглянув справу в складі одного судді без залучення присяжних. Справа розглянута неповноважним складом суду. Крім того, він ( ОСОБА_2 ) має своє житло та, якщо отримає статус опікуна, зможе забрати племінницю до себе в м.Житомир, а поки щоп`ятниці приїжджає в с.Нова Чортория та допомагає своїй матері і одночасно своїй племінниці. Раніше у 2013 році, коли ухвалювалося рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною, він не мав можливості бути опікуном, оскільки не мав власного житла. Наразі бажає і має можливість виконувати обов`язки опікуна, маючи матеріальне забезпечення житлом. Особисті стосунки з племінницею налагоджені, починаючи ще до 2013 року і по сьогоднішній день. Він все це пояснював органу опіки і піклування Любарської селищної ради, на підставі чого рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради від 09 травня 2025 року №156 затверджено подання органу опіки і піклування селищної ради про звільнення від обов`язків опікуна ОСОБА_1 , яка відповідно до частини четвертої ст.63 ЦК України не належить до переліку осіб, які можуть бути опікуном, та остання не виконує належним чином обов`язки опікуна, внаслідок чого порушуються права підопічної. ОСОБА_1 здійснює догляд за своєю ріднею, в тому числі догляд за своїми онуками, що відволікає її від здійснення належно обов`язків опікуна над хворою ОСОБА_2 . Довідка МСЕК підтверджує третю групу інвалідності ОСОБА_1 загального захворювання, що свідчить про недостатній рівень здоров`я. ОСОБА_1 не має фізичної можливості здійснювати догляд за ОСОБА_2 , оскільки постійно зайнята доглядом своєї рідні, доглядом за онуками у своєму житлового будинку, а на інші обов`язки часу та здоров`я не вистачає. Все це є реальним підтвердженням неналежного виконання опікунських обов`язків ОСОБА_1 , що призводить до порушення прав підопічної ОСОБА_2 .

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити, - рішення скасувати та ухвалити нове, яким спільну заяву задовольнити у повному обсязі, тобто звільнити ОСОБА_1 від повноважень опікуна, призначивши його опікуном над недієздатною племінницею ОСОБА_2 .

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.91-93). Заявник ОСОБА_1 спрямувала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, одночасно зазначивши, що апеляційну скаргу вона підтримує. Відповідно до змісту частини другої ст.372 ЦПК України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до приписів частин другої, третьою та п`ятої ст.63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до частини першої ст.67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Згідно з ст.58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до положень ст.75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника.

Як передбачено частиною другою ст.300 ЦПК України, суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки і піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника.

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що в справі №282/1843/13-ц рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2013 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано недієздатною, встановлено опіку над нею та призначено ОСОБА_1 її опікуном (а.с.25). Зі змісту вказаного рішення вбачається, що недієздатна ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Любарської ЦРЛ з діагнозом - розумова відсталість важкого ступеня. Відповідно до протоколу засідання опікунської ради при виконкомі Новочорторийської сільської ради від 16 грудня 2013 року, опікунська рада вирішила дати згоду ОСОБА_1 на здійснення опіки над інвалідом дитинства ОСОБА_3 .

Із 29 квітня 2015 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю загального захворювання 3-ої групи безстроково (а.с.12-13).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що довідка про встановлення ОСОБА_1 інвалідності беззаперечно не підтверджує неможливість виконання нею обов`язків опікуна, оскільки ці медичні відомості не містять категоричних висновків про неможливість виконання таких обов`язків за станом здоров`я.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження неналежного виконання ОСОБА_1 обовязків опікуна. Також заявником не доведено належними і допустимими доказами обставин, на які вона посилається у своїй заяві, як на підставу звільнення її від повноважень опікуна.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не знаходиться із опікаємою у родинних відносинах та не належить до кола осіб, які можуть бути опікунами, не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від обовязків опікуна, оскільки закон не містить категоричної заборони з цього приводу, а лише говорить про переважність, що не є рівнозначним, та ОСОБА_1 призначена опікуном рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2013 року, яке набрало законної сили.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дядьком недієздатної ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.17-18).

Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2022 року в справі №712/10043/20 зазначив, що при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Отже, можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема, чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування.

Згідно з поданням органу опіки і піклування Любарської селищної ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради від 09 травня 2025 року №156, орган опіки і піклування вважає за доцільне звільнити ОСОБА_1 від обов`язків опікуна над недієздатною ОСОБА_3 (а.с.37). Відповідно до подання органу опіки і піклування Любарської селищної ради, що затверджене рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради від 09 травня 2025 року №155, орган опіки і піклування вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над недієздатною ОСОБА_3 (а.с.38-39).

Із змісту вказаних вище подань органу опіки і піклування Любарської селищної ради, затверджених рішеннями виконавчого комітету Любарської селищної ради №155 та №156 від 09 травня 2025 року, про доцільність заміни опікуна над недієздатною фізичною особою не вбачається, що останні складено на підставі повного та всебічного встановлення обставин щодо заміни опікуна враховуючи те, що за статтю ОСОБА_2 є чоловіком, а ОСОБА_3 - жінкою. Не встановлено наявність інших можливих кандидатів в опікуни. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що заявник ОСОБА_1 не може надавати послуги з догляду на непрофесійній основі.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування наявності обставин, які вказують на неможливість виконання нею обов`язків опікуна за медичними показниками, тобто за станом здоров`я.

Щодо заміни опікуна на ОСОБА_2 , то матеріали справи не містять належних та допустимих доказів взаємовідносин між ОСОБА_2 і його недієздатною племінницею ОСОБА_3 . Крім того, як установлено судом першої інстанції та не заперечується ОСОБА_2 , він ( ОСОБА_2 ) проживає в м. Житомирі, а його мати ОСОБА_3 , яка є особою похилого віку, проживає разом з онукою ОСОБА_3 в с.Нова Чортория Житомирського району, що для ОСОБА_3 є звичним та комфортним середовищем. У поданнях органу опіки та піклування Любарської селищної ради не міститься інформації про можливість проживання матері у м.Житомирі, а лише йдеться про проживання у м.Житомирі племінниці. Подання не враховують обставину багаторічного проживання баби із онукою ОСОБА_2 , хоча ця обставина є дуже важливою. Заявник ОСОБА_2 зазначив, що він періодично (в п`ятницю), тобто один раз на тиждень, приїздить в с. Нову Чорторию та допомагає матері і племінниці. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подання органу опіки і піклування Любарської селищної ради щодо можливості призначення опікуном ОСОБА_2 внесено передчасно та за відсутності повного дослідження всіх обставин справи та врахування найкращого інтересу особи, над якою встановлено опіку.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що справу розглянуто неповноважним складом суду.

У випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді (частина друга ст.34 ЦПК України).

За змістом частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 12) розкриття професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках.

У випадках, встановлених пунктами 1,3,4,9,10 частини другої ст.293 ЦПК України, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних (частина четверта ст.293 ЦПК України).

За таких обставин, частина четверта ст.293 ЦПК України визначає особливості складу суду під час розгляду окремих категорій справ, а саме у складі одного судді і двох присяжних.

У ст.127 Конституції України передбачено, що правосуддя здійснюють професійні судді. У визначених законом випадках правосуддя здійснюється за участю присяжних.

Участь присяжних у розгляді справ спрямована на реалізацію принципу колегіальності у правосудді. Забезпечення участі присяжних у функціонуванні органів судової влади є ознакою демократичності і є одним із заходів соціального контролю за законністю і справедливістю діяльності суддів.

Аналізуючи зміст частин другої та четвертої ст.293 ЦПК України в аспекті категорії справ, розгляд яких в обов`язковому порядку має відбуватися за участю присяжних, колегія суддів вважає, що такі справи є особливо важливими, зачіпають особисті немайнові права людини, а тому, враховуючи правові наслідки, зокрема, визнання фізичної особи недієздатною, розгляд таких справ за участю присяжних є гарантією повного, усебічного й об`єктивного розгляду, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15 вересня 2025 року в справі №727/5306/24 зауважив, що законодавець поряд із загальним правилом про одноособовий розгляд цивільних справ у суді першої інстанції передбачив особливі правила формування складу суду для розгляду певних категорій справ окремого провадження, зокрема, щодо обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, а саме у складі одного судді і двох присяжних;

під час вирішення питання про встановлення недієздатності особи суд одночасно вирішує питання про встановлення опіки і призначення їй опікуна (за поданням органу опіки та піклування), а склад суду з розгляду такої категорії справ одноособово змінився на визначення суду у складі одного судді та двох присяжних. Проте суд, установивши наявність підстав для визнання фізичної особи недієздатною, може не визначитися із питанням встановлення опіки та призначення опікуна в єдиному провадженні, зокрема з огляду на невідповідність подання органу опіки та піклування вимогам закону щодо його обґрунтованості, змісту та процесуальної форми. Законодавством не передбачено, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі;

питання встановлення опіки і призначення опікуна, як і питання зміни чи звільнення опікуна, є похідними у справах про визнання особи недієздатною, а їх вирішення у наступному судовому процесі після вирішення питання про недієздатність фізичної особи не свідчить про те, що вони стосуються окремого факту, а є наслідком вирішення питання про недієздатність. Більше того, заява про призначення заявника опікуном в іншому судовому процесі може розглядатися, лише якщо суд вже встановив недієздатність фізичної особи, щодо якої ініціюється питання опіки. Встановлення опіки і призначення опікуна, які ініційовані та розглядаються після вирішення питання про недієздатність фізичної особи, є по суті продовженням незавершеної процедури визнання недієздатною фізичної особи, яка потребує особливого захисту та опіки з боку іншої особи/закладу, а їх вирішення в іншому судовому процесі не впливає на правила визначення складу суду;

норми процесуального права, які визначають порядок розгляду судом питань про призначення, зміну, звільнення від виконання обов`язків опікуна (частина друга ст.300 ЦПК України), розміщені у главі 2 розділу IV ЦПК України, щодо якої у взаємозв`язку і з положеннями пункту 1 частини другої ст.293 ЦПК України існує безальтернативний припис, передбачений частиною четвертою ст.293 ЦПК України, про розгляд таких справ саме колегіальним складом суду (один суддя і двоє присяжних), та не передбачено диференційованого підходу щодо формування складу суду залежно від специфіки питання, яке є предметом судового розгляду відповідно до ст.300 ЦПК України. Таке тлумачення змісту частини другої ст.300 ЦПК України та пункту 1 частини другої ст.293 ЦПК України з огляду на специфіку спірних правовідносин та їх соціальну важливість відповідає принципам справедливості, розумності та узгоджується з положеннями Конвенції, зокрема пунктом 1 ст.6. Тому до вимог про встановлення опіки і призначення опікуна, як і про його заміну чи звільнення, що вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, має застосовуватися правило визначення складу суду, передбачене у пункті 1 частини другої ст.293 ЦПК України щодо вимоги про визнання фізичної особи недієздатною;

вимоги про встановлення опіки, призначення опікуна чи співопікуна, заміни опікуна або співопікуна чи звільнення від повноважень опікуна, які вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, підлягають розгляду судом першої інстанції у складі одного судді і двох присяжних.

Із матеріалів справи вбачається, що за наслідками розгляду заяви про зміну опікуна суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення одноособово, у складі одного судді (без двох присяжних), хоча судовий розгляд цієї категорії справи повинен здійснюватися судом у складі судді та двох присяжних.

Отже, враховуючи, що справу в суді першої інстанції розглянуто неповноважним складом суду, що є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до п.1 частини третьої ст.376 ЦПК України, колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Любарської селищної ради Житомирської області, про заміну опікуна над недієздатною особою.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Любарського районного суду Житомирської області від 17 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Любарської селищної ради Житомирської області, про заміну опікуна над недієздатною особою, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: