БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2311/25
Провадження № 2/497/1385/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Мунтянової В.Р.,

представник позивача - Німченко А.Р. (ВКЗ)

відповідач - ОСОБА_1 (ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Договорами кредитів в розмірі 35 634.20 гривень, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422.40 грн., та на правову допомогу у розмірі 13 000.00 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що:

30.11.2022 між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір про надання споживчого кредиту № 881755 на суму 25000.00 гривень строком на 365 днів, з кінцевим терміном повернення 30.11.2023 року. Детальні терміни повернення кредиту визначені в графіку платежів.

Боржник погашала заборгованість до травня 2023 року, надалі у неї утворилася заборгованість в розмірі 30082.75 гривень, яка складається з: - 16 994.50 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 13088.25 гривень заборгованість за нарахованими процентами.

31.01.2025 було укладено договір № 31012025 відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 881755.

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 881755 в розмірі в якому було відступлено право вимоги, а саме: 30082.75 гривень

17.05.2023 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 (далі- позичальник та/або відповідач) укладено Договір кредитної лінії № 45 (далі - Договір) з лімітом 2500.00 гривень зі строком кредитування 45 днів з моменту перерахунку кредиту позичальнику.

Боржник кошти за кредитним договором не сплатила, в зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 5551.45 гривень, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2500.00 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3051.45 грн.

18.12.2023 було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 45.

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 45.

А відтак, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 35634.20 грн, з яких:

-заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 19494.50 грн.

-заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 16139.70 грн.

З цих підстав позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 10.09.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 07.10.2025 року о 10:30 годині (т.1 а.с.205), про що повідомлено сторонам по справі (т.1 а.с.206).

Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами.

В судове засідання 07.10.2025 року:

- представник позивача не прибула, про час та місце проведення розгляду справи повідомлялася згідно вимог чинного законодавства. В позовній заяві зазначила клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними у справі доказами (т.1 а.с.5 зворотна сторінка);

- відповідач також не прибула, про час та місце проведення судового розгляду повідомлена належним чином. Від відповідача по справі надійшли пояснення в яких ОСОБА_1 просить суд відмовити позивачу в задоволені позову, просить зобов`язати позивача списати всі нараховані відсотки позивачем -16139.70 гривень, судовий збір та правничу правову допомогу, оскільки вона визнає лише тіло кредиту у розмірі 19 494.50 гривень. При цьому відповідач підтвердила, що брала кредит в ФК «Слон Кредит» в розмірі 25000.00 гривень, по якому здійснила три обов`язкові платежі: грудень 2022 року, січень 2023 року, березень 2023 року. З цих підстав заборгованість за тілом кредиту має бути значно менше ніж в позовній заяві. Зазначила, що не відмовляється від сплати боргу, має бажання не доводити ситуацію до виконавчого провадження, однак перебуває у декретній відпустці, не має доходів та має важке матеріальне становище, яке не дозволяє їй сплатити наявну заборгованість (т.1 а.с.210).

Протокольною ухвалою суду від 07.10.2025 року було відкладено розгляд справи на 24.11.2025 року на 09:00 годину та зобов`язано відповідача по справі ОСОБА_1 виконати вимоги ч.7 ст. 178 ЦПК України та надіслати письмовий відзив з усіма додатками позивачу по справі, а суду надати докази, які підтверджують надіслання позивачу відзиву з доказами (т.1 а.с.213), про що повідомлено сторін по справі (т.1 а.с.214).

14.10.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній просив задовольнити позовні вимоги (т.2 а.с.43-56) з огляду на наступне:

30.11.2022 року між позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Слон кредит» був укладений Договір про надання споживчого кредиту №881755.

Відповідач не заперечує факт укладання договору, отримання грошових коштів та виникнення зобов`язань між сторонами. ТОВ «Слон кредит» належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору, що підтверджується відповідними доказами. Доказів зворотного відповідачем не надано.

Виходячи з викладеного, вбачається, що Відповідачем не надано жодного доказу того, що ним оспорювався зазначений вище кредитний договір раніше. Крім того, отримавши позовну заяву відповідач зустрічного позову щодо оспорення зазначеного кредитного договору щодо його не укладення, не подав. Таким чином вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним тому є чинним оскільки відповідає формі, передбаченій нормами ЦК України

В тому числі, Відповідач не був позбавлений можливості відповідно до статті 15 Закону України «Про споживче кредитування» відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення кредитора в письмовій формі з одночасним поверненням грошових коштів, одержаних згідно з цим договором та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Проте, у вказаний строк відповідач від договору не відмовлявся, жодних заперечень щодо його змісту не висловлював, що свідчить про його згоду з умовами укладеного договору. Доказів звернення до Кредитодавців відповідачем до суду не надано. 9 розділ Договору (п.9.8 договору) містить застереження наступного змісту: Позичальник підтверджує, що перед укладанням договору йому була надана в чіткій та зрозумілій формі інформація про умови кредитування, надання якої передбачено чинним законодавством України, правила та тарифи (в тому числі споживач отримав свій примірник Договору) Дане застереження Договору засвідчене особистим електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором, що беззаперечно підтверджує факт ознайомлення відповідача з усіма умовами та Правилами отримання та користування кредитними коштами. Укладений між сторонами Договір відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін; сторонами було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов, в т.ч. щодо порядку нарахування та оплати процентів за Договором, Позичальник був ознайомлений з умовами Договору, висловив своє волевиявлення шляхом підписання Договору, що свідчить про прийняття нею таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. Розділ 2 Договору містить чіткий порядок та умови надання кредиту, з яким погодився позичальник. Відповідно до п.2.1 Договору зазначений порядок перерахування коштів за Договором, Строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 30.11.2023 року. Частиною 1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними , та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відтак, законом визначено право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору за умови дотримання вимог закону при укладенні договору. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до усталеної практики, Істотними умовами кредитного договору є предмет, сума та строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права та відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. До позовної заяви надано розрахунки заборгованості, з яких вбачається за який період нараховується заборгованість, зазначені всі проведені сплати за договором.

Відповідно до наданих до позовної заяви розрахунків заборгованості за кредитним договором №881755 вбачається, що заборгованість розрахована станом на 30.11.2023 року. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості вбачається, що Позичальником здійснювались часткові погашення за договором. Вказані суми були відповідним чином розподілені, а саме в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та в рахунок погашення заборгованості за процентами. Вказані суми були розподілені відповідно до умов розділу 5 Договору. В тому числі, розподіл передбачено п. 5.3 Договору, відтак суми погашень не могли бути внесені виключно в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, нарахування процентів за користування кредитними коштами було здійснено у погоджений та визначений Сторонами строк.

Звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов договору, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору та контррозрахунок заборгованості, здійснений Відповідачем. Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених Кредитором розрахунків.

Додатково зазначили, що ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість не нараховував, а звернувся до суду з позовом до Боржника про стягнення заборгованості виключно з сумою, яка була передана в рамках підписаного Договору факторингу. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим.

Щодо розрахунку заборгованості за договором №45 17.05.2023 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 68. Відповідач не заперечує факт укладання договору, отримання грошових коштів та виникнення зобов`язань між сторонами. Відповідно до Договору визначено, що Кредит надається Позичальнику шляхом переказу грошової суми на картковий рахунок.

До позовної заяви надано розрахунки заборгованості, з яких вбачається за який період нараховується заборгованість та у якому розмірі. Підписуючи Договір позики сторони погодили умови повернення позики, в тому числі порядок нарахування процентів по Договору. Позивачем надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника. А саме, відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» вбачається, що заборгованість по процентам нарахована станом на 30.06.2023 року, відповідно до погодженого п. 3.3 Договору. Свобода договору закріплена у статтях 6 і 627 ЦК України, відповідно до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на вищевикладене, оскільки фінансова установа, правонаступником якої за договором факторингу є позивач, виконала всі передбачені кредитним договором умови щодо надання відповідачу кредитних коштів, а останній, за укладеним договором вказані грошові кошти отримав, однак свої зобов`язання щодо їх повернення відповідно до умов договору не виконав, хоча таку можливість мав, але без поважних причин цього не зробив, можна дійти до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором, а отже вимога позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу кредиту та заборгованості за відсотками ґр

Проте, вказані норми застосовується щодо нарахування штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, зокрема неустойки (штрафу та пені), а не відсотків за користування кредитом. Прошу зауважити, Як вбачається із заявлених позовних вимог та наданих розрахунків заборгованості, пеня, штрафи за кредитними договорами не були нараховані стягувачем, відтак вказані посилання є безпідставними. Позивач просить суд стягнути заборгованість за тілом кредиту та процентами, які нараховані за користування кредитними коштами. Враховуючи, що відсотки не є пенею, їх зменшення чинним законодавством не передбачено (в тому числі, в період дії воєнного стану та карантинних обмежень). До підписання договорів позичальнику було надано всі можливості для ознайомлення з умовами договору, в тому числі розміщена інформація на сайті товариства, Крім того, зважаючи на вільний порядок укладення договору, позичальник мав необмежений час для вибору строку та суми позики, а також для ознайомлення з умовами які він сам обрав та прийняття зваженого рішення. Позичальник засвідчив факт належного ознайомлення з умовами Договору, в тому числі підписавши Договір, в яких визначені розмір та порядок нарахування відсотків.

В судовому засіданні 24.11.2025 року:

-представник позивача Німченко А.Р. приймала участь в режимі ВКЗ, підтримала позовні вимоги. Надала пояснення з підстав зазначених в позові;

-відповідач до суду не прибув повідомлявся про розгляд справи за адресою місця реєстрації АДРЕСА_1 . 21.11.2025 року до суду надіслала додаткові пояснення які просила врахувати при розгляді справи (т.2 а.с.60-62). Згідно цих пояснень відповідач не заперечувала щодо факту укладених договір, втім не погоджувалася з нарахованими відсотками за першим договором №881755 (т.2 а.с.60-62)

Протокольною ухвалою суду проголошено перерву до 13:00 години 25.12.2025 року( т.2 а.с.65), про що повідомлено сторін по справі (т.2 а.с.66).

22.12.2025 року відповідач звернулася до суду з клопотанням про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів (т.2 а.с.71), яке ухвалою суду від 23.12.2025 року було задоволено (т.2 а.с.72,73, 74).

В судовому засіданні 24.11.2025 року сторони приймали участь в режимі ВКЗ:

-представник позивача Німченко А.Р. підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні;

-відповідач повідомлявся про розгляд справи за адресою місця реєстрації АДРЕСА_1 , хоча фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Підтвердила, що вказані договори укладала, кошти отримувала. За першим договором № 881755 отримала кредит в розмірі 25000 гривень, який сплачувала до травня 2023 року, надалі не мала можливості вносити платежі. Отримувала в травні повідомлення від ТОВ «Слон», про наявну заборгованість за цим договором в розмірі: 16994.5 гривень за тілом кредиту, 2878.54 гривень - нараховані відсотки. Проте, що відбула переуступка вимог за цим договором ТОВ «Факторинг Партнер» вона не була повідомлена. З сумою заборгованості не погоджується, визнає лише тіло кредиту, заборгованість за відсотками вважає, що банк має списати.

Щодо іншого кредиту підтверджує що отримувала, кошти не сплачувала, кредит не погашала, з заборгованістю повністю погоджується.

Звертала увагу суду, що має інші зобов`язання за різними кредитними договорами в різних банківських установах, частину з яких вона сплатила, по іншій частині їй провели реструктуризацію.

Від взятого зобов`язання не відмовляється, однак має важке матеріальне становище та не спроможна сплати таку суму заборгованості одноразовим платежем.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо умов та порядку укладання Договору № 881755 від 30.11.2022 р.

30.11.2022 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 881755 (т.1 а.с.21-28).

На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 25000,00 гривень.

Тип кредиту - кредит

Строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 30.11.2023 р. (включно).

Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього Договору (далі - Графік платежів).

У Споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, як на підставі звернення до Товариства у паперовій формі так і в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора.

Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить:- за перший день користування кредитом (включно) - 0% (далі - Проценти за перший день користування кредитом);- за вci наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 200% річних (далі Поточні проценти). Умовою зміни розміру процентної ставки є період її встановлення, що визначений вище.

Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 536,30% річних.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 58 711,64 грн.

Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання):- у розмірі 25 000,00 гривень на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 ;

У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) Товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від Товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), Сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів Споживача для надання кредиту за цим Договором.

Детальні терміни повернення кредиту, визначені в Графіку платежів. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного цим кредитним договором, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором (Графіком платежів).

Підписанням Договору кредиту Відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з усіма його умовами, в тому числі з Правилами надання коштів у позику, які розміщені на сайті: https://sloncredit.com.ua та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Правилами надання коштів у позику, передбачено що Договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається Позичальником, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

31.01.2025 було укладено договір № 31012025 відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 881755 (т.1 а.с.119-131)

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 881755. Щодо розміру заборгованості за договорами, що підлягає стягненню та правових підстав стягнення заборгованості за договорами.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №881755 від 30.11.2022 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 30082.75 грн, з яких:

Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 16994.50 грн.

Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 13088.25 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.

Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.

Заборгованість за комісіями - 0.00 грн.

Інфляційні збитки - 0.00 грн.

Нараховані 3% річних -0.00 грн

Щодо укладання Договору № 45 від 17.05.2023 року.

Судом встановлено, що 17.05.2023 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір № 45 (т.1 а.с.65-80).

Укладенням цього Договору Сторони домовилися про відкриття Позичальнику Кредитної лінії у межах якої Кредитодавець надає Позичальнику Кредит з Лімітом у розмірі не більше 2500.00 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит Кредитодавцю та сплатити йому проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 3.2. Кредит надається Позичальнику в день укладення цього Договору або протягом 3 (трьох) днів з моменту укладання цього Договору, але в будь-якому разі не раніше дати розміщення в Особистому кабінеті Позичальника підписаного Договору з усіма додатками до нього, шляхом перерахування грошової суми, визначеної у пункті 3.1. Договору на банківський рахунок Позичальника, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу (банківської платіжної картки) Позичальника, що були ним надані Кредитодавцю та зазначені у Розділі 14 цього Договору.

Відповідно до п. 3.3. Датою повернення Кредиту є 30.06.2023.

Строк кредитування складає 45 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику, відповідно до п. 3.2. цього Договору.

Відповідно до п. 3.5. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань - Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Дострокове припинення строку дії Договору або заявлена вимога про дострокове повернення Кредиту є підставою для закінчення Строку кредитування.

Відповідно до п. 3.6. Заявлений строк кредитування складає 15 календарних днів з 17.05.2023 по 31.05.2023.

Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована.

Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на Суму кредиту, якою фактично користується Позичальник, таке нарахування здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі Кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту в наступних розмірах:

Стандартна процентна ставка 990.00% річних (2.71% на день) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою).

Знижена процентна ставка 3.65% річних (0.01% на день) (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.5.4.2. цього Договору).

Пільгова процентна ставка % річних ( % на день) (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п. 5.4.1. цього Договору). 3.9. Річна процентна ставка складає: 3.9.1. За користування Кредитом протягом Заявленого строку 15 календарних днів користування кредитом з 17.05.2023 по 31.05.2023. за Пільговою процентною ставкою % річних (% в день) протягом перших календарних днів з дати видачі Кредиту, включаючи день видачі Кредиту;

за Зниженою процентною ставкою 3.65% річних (0.01% в день):

- з наступного дня після закінчення періоду нарахування Пільгової процентної ставки та до 31.05.2023 останнього дня Заявленого строку користування Кредитом (виключно якщо застосовується Пільгова процентна ставка);

- з 1-го дня дати видачі Кредиту, включаючи день видачі Кредиту 17.05.2023, по 31.05.2023 останній день Заявленого строку користування Кредитом (виключно якщо не застосовується Пільгова процентна ставка) 3.9.2. За користування Кредитом понад Заявлений строк протягом наступних 30 календарних днів користування Кредитом з 01.06.2023 і до 30.06.2023 останнього дня Строку кредитування: за Стандартною процентною ставкою 990.00% річних (2.71% в день).

Орієнтовна загальна вартість Кредиту складає:

За користування Кредитом протягом Заявленого строку 15 календарних днів користування Кредитом з 17.05.2023 по 31.05.2023 вартість кредиту складає 3.75 грн. проценти за користування кредитом

За користування Кредитом понад Заявлений строк протягом наступних 30 календарних днів користування Кредитом з 01.06.2023 і до 30.06.2023 останнього дня Строку кредитування вартість кредиту складає 2500.00 грн. тіло кредиту та 2034.30 грн. проценти за користування кредитом

Договір з Позичальником укладається в електронній формі за допомогою ІТС Кредитодавця, доступ до якої забезпечується через Сайт Кредитодавця після Реєстрації Позичальника у спосіб та в порядку, передбачених Правилами.

Під час процесу Реєстрації, але до моменту укладення із Позичальником Договору, Кредитодавець проводить його ідентифікацію та верифікацію відповідно до вимог законодавства та у порядку і спосіб, що визначені Правилами.

Крім того, під час Реєстрації Позичальник надав право на доступ до персональних даних, інформації, що складає його кредитну історію та на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро кредитних історій, включеної до Єдиного реєстру бюро кредитних історій, інформації щодо нього та цього кредиту, визначеної Законом України "Про організацію формування та обігу кредитних історій". Договір було укладено в електронній формі в Особистому кабінеті внаслідок отримання відповіді про прийняття пропозиції про укладання цього Договору (акцепт) яку було надано Позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилався Кредитодавцем електронним повідомленням (смс-повідомлення) на мобільний телефонний номер (фінансовий номер) Позичальника, а Позичальник використовуючи Одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) у вигляді СМС коду здійснив підписання Договору, пропозиції про його укладення (акцепт), шляхом введення отриманого Одноразового ідентифікатору у спеціально відведене віконце на Сайті Кредитодавця.

У Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов Кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.

18.12.2023 було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 45.(а.с.159-166).

Таким чином, ТОВ «Факторинг партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 45.

Станом на час розгляду справи заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №45 від 17.05.2023 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 5551.45 грн, з яких:

Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 2500.00 грн.

Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3051.45 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.

Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.

Заборгованість за комісіями - 0.00 грн.

Інфляційні збитки - 0.00 грн.

Нараховані 3% річних -0.00 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 35634.20 гривень, з яких:

Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 19494.50 грн.

Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 16139.70 грн.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну, припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори укладено сторонами в електронній формі.

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-електронних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За правилом частин четвертої та п`ятої цієї статті пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Як зазначено у статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Для встановлення дійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 79 ЦПК України докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

На підтвердження своїх вимог позивач надав паперову копію електронного договору №45 від 17.05.2023 та договору № 881755 від 30.11.2022 року, який містить інформацію про його підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором Зазначені обставини свідчать про належне укладення кредитних договорів в тому числі погодження позичальника ОСОБА_1 з умовами цього договору шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність умовам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року в справі № 127/33824/19, від 12 січня 2021 року в справі N№524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі № 234/7159/20.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою (частина 1).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (стаття 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Таким чином, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права.

Відповідно до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.

Положеннями ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що відповідач порушила умови договору в частині повернення позивачу кредиту в строк, погоджений ними в кредитному договору, оскільки відповідач не надав суду доказів погашення кредиту.

З огляду на те, що відповідач прострочила погашення поточних платежів за кредитними договорами та не повернула отримані кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Факторинг Партнерс" підлягає стягненню заборгованість за двома договорами кредитів №881755 від 30.11.2022 р., №45 від 17.05.2023 у загальному розмірі 35634.20 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 19494.50 грн.

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 16139.70 грн., а отже позовні вимоги ТОВ "Факторинг Партнерс" підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Відповідач підтвердив факт укладання кредитного договору з ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" визнає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 16994.50 гривень, однак не погоджується із нарахованими відсотками згідно умов договору.

Уклавши Договір, Позичальник, тобто відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на Сайті Первісного кредитора.

Відповідно до наданих до позовної заяви розрахунків заборгованості за кредитним договором №881755 вбачається, що заборгованість розрахована станом на 30.11.2023 року на час відступлення вимоги. Позивач зі свого боку жодних додаткових нарахувань не здійснював.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості вбачається, що Позичальником здійснювались часткові погашення за договором. Вказані суми були відповідним чином розподілені, а саме в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та в рахунок погашення заборгованості за процентами. Вказані суми були розподілені відповідно до умов розділу 5 Договору. В тому числі, розподіл передбачено п. 5.3 Договору, відтак суми погашень не могли бути внесені виключно в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, нарахування процентів за користування кредитними коштами було здійснено у погоджений та визначений Сторонами строк.

Щодо заборгованості за договором №45 17.05.2023 відповідач не заперечує факт укладання договору, отримання грошових коштів та виникнення зобов`язань між сторонами. До позовної заяви надано розрахунки заборгованості, з яких вбачається за який період нараховується заборгованість та у якому розмірі. Заборгованість за цим договором відповідачем визнана повністю.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов договору, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору та контррозрахунок заборгованості, здійснений Відповідачем.

Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених Кредитором розрахунків

Під час укладення договору Відповідач ознайомилася з його текстом та змістом в цілому, паспортом споживчого кредиту, зміст договору жодним чином не порушує його законних прав та інтересів, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодилась, про що свідчать її підписи та згода обробку персональних даних та доступ до кредитної історії.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про споживче кредитування» Відповідач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин.

Проте, Відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсними не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не повернення позичальником кредитних коштів у визначений договору строк, за відсутності активних дій відповідача, визначених договору є неправомірною поведінкою, а саме не поверненням кредиту у визначений договором строк.

Враховуючи ту обставину, що суду не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 повернула кредитні кошти, отримані нею на підставі укладених договорів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за обома кредитними договорами, в тому числі і нараховані відсотки за договором споживчого кредитування №881755 від 30.11.2022 року.

Поміж іншим, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності підстав нарахування процентів за кредитним договором, оскільки несприятливі умови життя не звільняють позичальника від відповідальності за порушення умов грошового зобов`язання, як підставу для відмови у позові в цій справі, адже заборгованість стосується коштів по тілу кредиту та нарахованих відсотків, а не відповідальності за порушення виконання грошових зобов`язань (пені чи штрафів).

При вирішенні питання щодо судових витрат суд виходить із наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення справи.

На підтвердження понесених витрат суду надано копію договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 укладеним між Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" та ТОВ «факторинг парнерс)(а.с.189) Заявку на надання юридичної допомоги №743, в якій вони погодили надання правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням Товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (т.1 а.с.194), підписано витяг з Акту №15 про надання юридичної допомоги, в якому вони погодили надання наступних правових послуг: надання усної консультації з вивченням документів (час на надання послуги 2 години) 4000.00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (час на надання послуги 3 години) 9000.00 грн (т.1 а.с.201).

Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини застосовує такі критерії - заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим та мають розумний розмір.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що предмет спору у цій справі не є складним, відсутня потреба у вивченні великого обсягу фактичних даних, процесуальні документи, які містяться у ній не є складними та не можуть займати значної витрати часу на їх виготовлення і відпрацювання правової позиції в спірних правовідносинах.

Також суд вважає, що складення позовної заяви не потребувало додаткових зусиль та знань, великої тривалості часу адвоката, як і відсутня необхідність у додатковому аналізі обставин справи та вивченні нормативно-правової бази.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа № 810/4749/15) вказав, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Також Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 (справа № 826/856/18) зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відтак, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Також суд зауважує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява №34884/97, п.30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Досліджуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу на предмет їх обґрунтованості та пропорційності, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.09.2020 у справі №360/3764/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄРСР - 91919350), за якою при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що згідно пункту 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Отже, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Так, за приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд у постанові від 10.06.2021 по справі №820/479/18, аналізуючи відповідні положення Кодексу адміністративного судочинства України в частині відшкодування витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи, зробив висновок, що суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Згідно з висновками Верховного Суду викладених у постанові №753/23491/16 від 20.03.2019 витрати на правову допомогу стягуються й у разі вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних з наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови в задоволенні вимог про їх відшкодування.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Як наслідок, підсумовуючи викладене у сукупності при визначенні суми відшкодування, суд також виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Суд враховує, що адвокат участі у розгляді справи не брав, до суду не прибував, справа не представляє великої складності, тому неминучість витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі викликає сумнів. Тому, справедливим і співмірним буде розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді - 5000 гривень.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, що складаються із суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, слід виходити з такого.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 2422.40 гривень судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.509, 525, 526, 530, 550, 589, 1054 ЦК України, ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95, 133, 141, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150,

заборгованість за двома договорами кредитів №881755 від 30.11.2022 р., №45 від 17.05.2023 станом на 05.09.2025 року розмірі 35 634.20 гривень (тридцять п`ять тисяч шістсот тридцять чотири гривні 20 копійок) яка складається з наступного:

Договір про надання споживчого кредиту №881755 від 30.11.2022 року в розмірі 30082.75 гривень, а саме:

-16994.50 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

-13088.25 гривень - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимог;

Договір кредитної лінії №45 від 17.05.2023 року в розмірі 5551.45 гривень, а саме:

-2500.00 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

-3051.45 гривень - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимог

та

- 2422.40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судового збору,

-5 000.00 гривень (п`ять тисяч гривень) витрати на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26.12.2025 року.

Інформація про сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, тел. +38, ел.пошта:

Представник позивача: Німченко Анастасія Русланівна, 02160, Харківське шосе 4, Київ, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_3

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: НОМЕР_4 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3

Суддя С.В.Кодінцева