Справа № 301/2014/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М., за участі представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження судді Іршавського районного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

На підтвердження заявлених позовних вимог, позивач стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік- ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконавчим комітетом Великораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області , актовий запис № 19.

Після смерті чоловіка ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та господарських будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 розпорядження щодо майна, яке становить спадкову масу, не залишив.

Спадщину за після смерті чоловіка ОСОБА_5 позивач прийняла, так як була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Вшценаведене ствердужється довідкою Білківської сільської ради №524 від 16.06.2025 року та копією паспорта позивача.

Відповідачі ОСОБА_4 (дочка спадкодавця), ОСОБА_3 ( дочка спадкодавця) не претендують на спадкове майно. Інші спадкоємці майна ОСОБА_5 - відсутні.

Згідно виписки з книги по господарського обліку Великораковецької сільської ради за 2006-2010 роки, що видана виконавчим комітетом Білківської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 02.04.2025 року, власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 був ОСОБА_5 .

При зверненні до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу, у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на нерухоме майно та реєстрація його у органах БТІ, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, натомість її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила вимоги викладені в такій задовольнити, а справу розглянути без участі позивача.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно і належним чином. Натомість, від останніх до суду надійшли заяви, в яких такі просили проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали та не заперечили проти задоволення позову.(а.с. 53, 55)

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 , всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець (чоловік позивача)- ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть, яке видане виконавчим комітетом Великораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області , актовий запис № 19. (копія свідоцтва про смерть а.с. 23).

Родинний зв`язок між позивачем ОСОБА_6 та спадкодавцем ОСОБА_5 стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . (а.с.27).

Судом також встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та господарських будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 розпорядження щодо майна, яке становить спадкову масу, не залишив.

Згідно виписки з книги по господарського обліку Великораковецької сільської ради за 2006-2010 роки, що видана виконавчим комітетом Білківської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 02.04.2025 року, власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 був ОСОБА_5 . (а.с. 28)

Відповідно до довідки Білківської сільської ради №524 від 16.06.2025 року (а.с. 29), позивач ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 проживали на день смерті з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, єдиними спадкоємцями після смерті спадкодавця ОСОБА_5 є позивач ОСОБА_2 (дружина) та відповідачі ОСОБА_8 (донька спадкодавця, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 ) та ОСОБА_7 (донька спадкодавця, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 ),які відмовляються від прийняття спадщини після смерті спадкодавця на користь позивача.

Інші особи, які 6 претендували на спадкове майно після смерті спадкодавця, в тому числі, які мають право на обов?язкову частку у спадковому майні відсутні. Даний факт також стверджується інформаційною довідкоюзі Спадкового реєстру за №83428090 від 28.11.2025 року.

Також, суд встановив, що при зверненні до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу, у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на нерухоме майно та реєстрація його у органах БТІ, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку.

Окрім того, суд враховує, що представником позивача, долучено до матеріалів справи технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що за адресою АДРЕСА_1 .(а.с. 46-52)

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд бере до уваги те, що відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги було визнано, не надано до суду жодних заперечень, проти задоволення позову чи письмових доказів, які б спростовували доводи позивача.

Зважаючи на те, що надані позивачем докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, при цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, тому на переконання суду позовні вимоги викладені в даній позовній заяві підлягають до задоволення в повному обсязі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1220, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1 , в цілому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.12.2025 року.

Суддя: І. А. Даруда