печерський районний суд міста києва
29 травня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Андрієнко І.І.,
представника позивача: Шверової В.М.,
представника відповідача-1: не з`явився,
представника відповідача-2: не з`явився,
представника третьої особи: Семенюк І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження заяву представника третьої особи - адвоката Йосипенко Соломії Тарасівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Віта Груп» про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг, -
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 08.04.2025 року прийнято до розгляду заяву представника Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Віта Груп» - адвоката Йосипенко Соломії Тарасівни про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до (далі - відповідач-1, ОСОБА_2.), Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) (далі - відповідач-2, УКРНОІВІ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Віта Груп» (далі - третя особа, ТОВ «Нью Віта Груп») про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.04.2025 року матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення 08.04.2025 року передано головуючому судді Григоренко І.В.
26.05.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва в підсистемі «Електронний суд» від представника відповідача-2 - Захарчининої Вероніки Сергіївни надійшли пояснення УКРНОІВІ на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідно до яких остання просить розглянути відповідну заяву без її участі з урахуванням правової позиції викладеної у даних поясненнях.
23.05.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва в підсистемі «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Шверової Вікторії Миколаївни надійшло клопотання про зменшення суми судових витрат відповідно до якого остання просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення оскільки представником третьої особи не надано доказів на понесення судових витрат третьою особою до закінчення судових дебатів у справі, хоча відповідні докази були наявні у сторони. Крім того, представник позивача заначила про необґрунтованість частини витрат, оскільки вони були понесені відповідачем-1, а також, завищення інших судових витрат та неспівпадіння витрат з протоколами наданих послуг. 28.05.2025 року відповідне клопотання передано головуючому судді Григоренко І.В.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В судове засідання, призначене на 29.05.2025 року, з`явились представник позивача Шверова В.М. та представник третьої особи Семенюк І.М.
Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності відповідачів у справі.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
В судовому засіданні представник третьої особи Семенюк І.М. підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та просила суд задовольнити її.
Представник позивача Шверова В.М. в судовому засіданні заперечила проти заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та просила суд відмовити в її задоволенні.
Вислухавши думку учасників справи, перевіривши заяву про ухвалення додаткового рішення, зміст рішення суду, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц та від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18.
Відповідно до заяви про ухвалення додаткового рішення, в якій представник третьої особи просить суд стягнути з позивача на користь третьої особи судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 139 036,00 грн. та витрати, пов`язані з проведення експертизи у розмірі 50 000,00 грн.
На підтвердження понесення витрат третьою особою на проведення експертизи матеріали справи містять копію Акту від 31.12.2023 року здавання-приймання робіт (наданих послуг) з проведення комісійної експертизи у сфері ІВ згідно договору № 50/12-2032 від 21.12.2023 року.
Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Згідно з Протоколом наданих послуг за період 01.01.2024 року - 28.02.2024 року на виконання умов Договору № 005/24-МҐ від 10.01.2024 року зазначено витрати: підготовка та подання заяви про залучення ТОВ «Нью Віта Груп» третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача - витрачено 1,28 години, що відповідно до протоколу складає 5 362,17 грн.; підготовка письмових пояснень - витрачено 4,56 години, що відповідно до протоколу складає 19 102,73 грн.; направлення сторонам письмових витрачено пояснень - витрачено 0,57 години, що відповідно до протоколу складає 1 085,38 грн.; направлення письмових пояснень до суду - витрачено 0,32 години, що відповідно до протоколу складає 608,34 грн.
У заяві про ухвалення додаткового рішення сума витрат за період 01.01.2024 року - 28.02.2024 року складає 31 392,00 грн., що не співпадає з сумою, зазначеною у протоколі, а також відповідна сума не підтверджується документами про оплату, оскільки в платіжній інструкції зазначена інша сума.
Крім того, клопотання про залучення третьої особи заявлено від імені представника ОСОБА_2 , однак включено до рахунку витрат третьої особи.
Разом з цим, у заяві про ухвалення додаткового рішення сума витрат за період 01.05.2024 року - 30.06.2024 року складає 22 195,00 грн., що не співпадає з сумою, зазначеною у протоколі - 22 339,00 грн. Також ця сума не підтверджується документами про оплату, оскільки в платіжній інструкції зазначена інша сума.
В свою чергу, у заяві про ухвалення додаткового рішення сума витрат за період 01.07.2024 року - 31.07.2024 року складає 24 403,71 грн, що не співпадає з сумою, зазначеною у протоколі. Також ця сума не підтверджується документами про оплату, оскільки в платіжній інструкції зазначена інша сума.
Разом з цим, у заяві про ухвалення додаткового рішення сума витрат за період 01.07.2024 року - 31.07.2024 року складає 24 403,71 грн., що не співпадає з сумою, зазначеною у протоколі. Також ця сума не підтверджується документами про оплату, оскільки в платіжній інструкції зазначена інша сума.
Однак, у заяві про ухвалення додаткового рішення сума витрат за період 01.08.2024 року - 20.10.2024 року складає 25 517,19 грн, що не співпадає з сумою, зазначеною у протоколі. Також ця сума не підтверджується документами про оплату, оскільки в платіжній інструкції зазначена інша сума.
У заяві про ухвалення додаткового рішення сума витрат за період 25.10.2024 року - 05.03.2025 року складає 35 528,50 грн., однак ця сума не підтверджується документами про оплату, оскільки платіжне доручення відсутнє, акт на дану суму також відсутній.
Щодо понесених витрат третьою особою на проведення експертизи у заяві про ухвалення додаткового рішення зазначено, що витрати на проведення судової експертизи та підготовки висновку експерта за результатом такої експертизи складають 50 000,00 грн. та долучено копію Акту здавання - приймання робіт (надання послуг) з проведення експертизи у сфері ІВ, у якому зазначена загальна вартість робіт та зазначено, що робота виконана, однак, в акті не зазначено, що виконавець одержав оплату в повному обсязі. В свою чергу, представник третьої особи не надав суду платіжного доручення або інший документ, що підтверджує факт оплати за експертизу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлена представником третьої особи до стягнення з відповідача сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 139 036,00 грн. не є співмірною із складністю справи, виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним і не є розумним з урахуванням складності справи і наданих послуг.
Також, представником третьої особи заявлено вимогу щодо стягнення витрат на подання заяви про залучення третьої особи до участі у справі поданої від іншого учасника справи, що в свою чергу, судом не береться до увагу в рахунок витрат третьої особи.
Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Зазначений перелік не містить таких видів правової допомоги, як очікування судового засідання та дорога до суду. Таким чином, час у дорозі та очікування судового засідання не є наданням правових послуг, а також не можуть обраховуватись до розміру ставок погодинної оплати роботи представника за надання правової допомоги.
Крім того, суд зазначає, що подані представником третьої особи докази на підтвердження понесення витрат мають вагомі розбіжності, що в результаті, заявлені розміри витрат третьої особи на правничу допомогу не підтверджуються належними та допустимий доказами, а саме протоколом наданих послуг, актами виконаних робіт та платіжними інструкціями.
Також, представником третьої особи не надано належних доказів понесених витрат щодо оплати виконання експертизи у заявлених розмірах, оскільки наявність акту приймання роботи не підтверджує її належну оплату.
Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Представником третьої особи не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення.
Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 270, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
В задоволені заяви представника третьої особи - адвоката Йосипенко Соломії Тарасівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Віта Груп» про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 29.05.2025 року.

Суддя І.В. Григоренко