Справа № 472/1159/25
Провадження №2-о/472/57/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Маслюк А.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту самостійного утримання та виховання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

29 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою до заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту самостійного утримання та виховання неповнолітньої дитини.

В заяві представник заявника ОСОБА_2 зазначила, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 22.12.2012 року до 29.07.2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 .

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області справа № 472/257/22 від 28.06.2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу син ОСОБА_6 залишився проживати біля батька. Матір переїхала на постійне місце проживання до м. Одеса. На даний час має іншу сім`ю, спілкування з сином обмежується телефонними дзвінками. Тобто, починаючи з 2022 року і по теперішній час заявник самостійно займається вихованням та матеріальним утриманням сина, добросовісно виконує свої батьківські обов`язки, створює для нього необхідні умови для проживання та його розвитку, забезпечує усім необхідним.

Встановлення даного факту заявнику необхідно для захисту прав та інтересів дитини, для оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, окрім того встановлення даного факту для нього має важливе юридичне значення, оскільки наявність статусу «одинокого батька» згідно норм Податкового Кодексу України дасть йому підстави для отримання податкової пільги та допомоги на утримання дитини в розмірі 150% від соціальної пільги. А також трудові гарантії, у тому числі заборона на звільнення, обмеження на понаднормову роботу, нічні зміни та вихідні, право на неповний робочий день, а також право на додаткову відпустку.

Спору між батьками стосовно визначення місця проживання дитини, щодо обсягу участі матері у вихованні дитини немає, встановлення факту самостійного утримання та виховання неповнолітньої дитини має для батька значення при реалізації адміністративно правових відносин.

Просить суд, встановити факт того, що він самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 02 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав в повному обсязі та просить її задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник органу опіки та піклування Веселинівської селищної ради Фігурська К.М. в судовому засіданні зазначила, що орган опіки та піклування не заперечує щодо встановлення факту того, що ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_5 .

Заінтересована особа по справі ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, але до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та не заперечує щодо задоволення даної заяви.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснила, що вона є сусідкою заявника ОСОБА_1 , який дійсно виховує свого сина ОСОБА_8 самостійно, мама дитини виїхала в м. Одесу, років 9-10 її не бачила. ОСОБА_9 проживає разом з батьком, який постійно піклується про дитину.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні суду пояснив, що знає сім`ю ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вони прожили разом десь 12-13 років, розійшлися десь після початку війни. Хворостян Ірина виїхала в м. Одесу, коли вона ще жила тут, ОСОБА_6 постійно жалівся, що йому біля матері погано, міг посеред ночі прийти до батька. Хворостян ОСОБА_13 постійно доглядає за сином та хлопчик сам захотів проживати біля нього.

Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 22.12.2012 року до 29.07.2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 , його народження було зареєстровано 04 квітня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис за № 31, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданого 04 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 6).

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області справа № 472/257/22 від 28.06.2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано (а.с. 7-8).

Відповідно до характеристики, виданої директором Веселинівського ліцею Веселинівської селищної ради Миколаївської області Т.Л. Волошанівською, ОСОБА_5 навчається у Веселинівському ліцеї сьомий рік. На даний час хлопчик навчається у 7-Б класі. За час навчання зарекомендував себе як здібний, розумний учень. Має середні досягнення у навчанні. Потребує постійної уваги та контролю. Шкільним приладдям забезпечений. На уроки завжди приходить охайно одягнений. Під час дистанційних уроків приєднується до ZOOM конференцій. Без поважних причин заняття не пропускає. Мати, ОСОБА_4 . із сім`єю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходить, на батьківські збори не приходить. Батько, ОСОБА_1 , бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини (а.с. 11).

З акту обстеження умов проживання, складеного 09.09.2025 року вбачається, що начальником ССД ОСОБА_14 , головним спеціалістом ССД Фігурською К.М., поліцейським офіцером громади ОСОБА_15 було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , житло розміщене на 1 поверсі 2-х поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, кухні, коридору та ванної кімнати. Житло упорядковане, кімнати світлі та чисті у належному санітарному стані, є необхідні меблі (ліжко, шафа для одягу, стіл, стільці), побутова техніка та умови для приготування їжі. Для дитини створені всі належні умови для розвитку та виховання. Дитина забезпечена власним спальним місцем, одягом та засобами гігієни. Наявні умови для навчання, ігор та відпочинку. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .. Батько самостійно виконує обов`язки по догляду та вихованню дитини, забезпечує емоційну підтримку та контроль за навчанням, та розвитком. Стосунки доброзичливі. В результаті бесіди встановлено, що на протязі 3-х років син проживає біля батька. Мати періодично телефонує сину, участі у вихованні не приймає. (а.с. 12).

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, частиною другою цієї статті визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. За таких умов у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21 виснувала, що факти, які мають юридичне значення, встановлюються у позасудовому та судовому порядку. Рішення суб`єктів владних повноважень стосовно встановлення фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Заперечуючи проти вимог заявника (у справі від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21) заінтересована особа по справі Міністерство оборони України, посилалось на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного суду у постанові від 11.09.2024 року по справі № 201/5972/24 за якою, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження правовідносини щодо встановлення юридичного факту самостійного виховання дітей, а мають розглядатися вимоги про позбавлення батьківських прав в порядку позовного провадження. Однак у справі № 201/5972/24 Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що між сторонами існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дитини, а тому факт самостійного виховання дитини батьком не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву заявника залишила без розгляду.

Натомість у вказаній справі судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність спору між батьками щодо виховання, визначення місця проживання дитини, або з приводу невиконання батьківських обов`язків, з огляду на зазначене правова позиція Великої Палати Верховного суду від 11.09.2024року, висловлена у справі №201/5972/24 не підлягає застосуванню до розглядуваної справи, оскільки заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання дитини виключно з метою реалізації адміністративно правових відносин, а саме для захисту прав та інтересів дитини, для оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, оскільки наявність статусу «одинокого батька» згідно норм Податкового Кодексу України дасть йому підстави для отримання податкової пільги та допомоги на утримання дитини в розмірі 150% від соціальної пільги. А також трудові гарантії, у тому числі заборона на звільнення, обмеження на понаднормову роботу, нічні зміни та вихідні, право на неповний робочий день, а також право на додаткову відпустку.

При дослідженні доказів у справі судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 з 2022 року проживає разом із заявником, який самостійно його виховує, забезпечує стабільні і гармонійні умови життя сина, піклується про стан його здоров`я та загальний розвиток. Мати сина ОСОБА_4 , з якою заявник розлучений, не позбавлена батьківських прав, однак не бере участі у вихованні та утриманні сина. Перебування сина на утриманні батька відповідає його інтересам, мета встановлення юридичного факту має для заявника юридичне значення та не пов`язана з подальшим вирішення спору про право.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає доведеним факт самостійного виховання та утримання заявником сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доходить висновку про задоволення заяви і встановлення відповідного факту.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 11-13, 19, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Веселинівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту самостійного утримання та виховання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 29 грудня 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський