Дата документу 26.12.2025 Справа № 335/1396/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/1396/22 Головуючий у 1-й інстанції: Шалагінова А.В.
Провадження № 22-ц/807/2411/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

26 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Гончар М.С.,

Онищенка Е.А

розглянувши питання за заявою судді Запорізького апеляційного суду Онищенка Едуарда Анатолійовича про самовідвід у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського (нова назва Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди за триваюче невиконання судових рішень по кримінальній та цивільній справам про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди за триваюче невиконання судових рішень по кримінальній та цивільній справам про відшкодування шкоди.

Заочним рішення Орджонікідзевського (нова назва Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви перегляд заочного рішення Орджонікідзевського (нова назва Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 13 липня 2022 року відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського (нова назва Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди за триваюче невиконання судових рішень по кримінальній та цивільній справам про відшкодування шкоди, завданої злочином здоров`ю позивача залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2025 року було визначено склад колегії суддів Запорізького апеляційного суду у цій справі, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Трофимову Д.А., суддів - членів колегії Гончар М.С. та Онищенка Е.А.

Однак, суддя Запорізького апеляційного суду Онищенко Е.А. заявив самовідвід у цій справі, обґрунтований тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди, яка складається з: трьох відсотків річних у розмірі 53 915,00 грн., інфляційних витрат у розмірі 380 637,93 грн. та пені у розмірі 467 938,31 грн., у загальному розмірі 902 491,24 грн. Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 1921,00 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Орджонкідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року скасовано та ухвалено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 відшкодування збитків, спричинених невиконанням зобов`язання в сумі 116 335 грн. 03 коп., що складається з інфляційних втрат за три роки в сумі 65 653 грн. 60 коп., три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 16 992 грн. 10 коп. та пені за несвоєчасне виконання в сумі 33 689 грн. 33 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 12 833 грн.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року в частині незадоволених позовних вимог ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних, а також в частині стягнення судового збору скасовано, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року у цій частині залишено в силі. Постанову Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року в частині незадоволених позовних вимог ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 про стягнення пені змінено, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови. Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 7038,14 грн.

З огляду на викладені вище обставини, суддя член колегії Запорізького апеляційного суду Онищенко Е.А. подав заяву про самовідвід виходячи із засад розумності, виваженості та закріплених принципів судочинства, з метою уникнення сумнівів у сторін щодо об`єктивності і неупередженості судді при розгляді даної справи та забезпечення об`єктивного розгляду справи, недопущення подальших сумнівів сторін при прийнятті рішень та з тих підстав, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року було скасовано постанову Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року постановлену у складі головуючого судді (судді-доповідача) Бєлки В.Ю., суддів: Кухаря С.В., Онищенка Е.А.

Заява судді члена колегії Запорізького апеляційного суду Онищенка Е.А. про самовідвід у цій справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За приписами ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участь у розгляді справи у випадку наявності обставин, які викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію («Пулар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року §32, Звіти 1996- ІІІ).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості («Де Куббер проти Бельгії», 26 жовтня 1984 року, §26, Серія А, №86).

Суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру («Пєрсак проти Бельгії», 01.10.1982 року, «Ветштайн проти Швейцарії», «Паскал проти України», 15.12.2011 року та інші).

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу (самовідводу).

Відповідно до вимог ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі, судом, який розглядає справу. За результатами вирішення заяви про самовідвід суд постановляє ухвалу.

При вищевикладених обставинах, щоб у стороннього спостерігача не виникали сумніви в неупередженості судді Запорізького апеляційного суду Онищенка Е.А., колегія суддів дійшла висновку, що заява судді - члена колегії Запорізького апеляційного суду Онищенко Е.А. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди за триваюче невиконання судових рішень по кримінальній та цивільній справам про відшкодування шкоди, завданої злочином здоров`ю позивача, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 37, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді члена колегії Запорізького апеляційного суду Онищенка Едуарда Анатолійовича про самовідвід задовольнити.

Справу передати у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Запорізького апеляційного суду для визначення відповідно до вимог ЦПК України іншого члена колегії суддів Запорізького апеляційного суду замість судді Онищенка Едуарда Анатолійовича у зв`язку з задоволенням заяви про самовідвід у цій справі.

Ухвала окремому оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: М.С. Гончар

Е.А. Онищенко