Провадження №2-з/367/193/2025
УХВАЛА

Іменем України

24 грудня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Зайцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шейко В.В. про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного майна.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на житловий будинок загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м. та земельну ділянку кадастровий номер: :01:115:0182, площею 0,0505га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відчуження та передачу іншим особам в користування житлового будинку загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер: :01:115:0182, площею 0,0505га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в том числі особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомості, а саме: житлового будинку загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., та земельної ділянки кадастровий номер: :01:115:0182, площею 0,0505га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровані на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . Клопотання мотивує тим, що він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та розподілу спільного майна, позовними вимогами якого є: встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу його з відповідачкою з 2009 року до 15 березня 2022 року та визнання спільною сумісною власністю майна, а саме: житлового будинку загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., та земельної ділянки кадастровий номер: :01:115:0182, площею 0,0505га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та поділ вказаного майна. Оскільки, вся технічна документація на будинок знаходиться у ОСОБА_2 , та вона має намір відчужити вище зазначене майно, так як розмістила оголошення щодо продажу зазначеного будинку за 107000 доларів США на сайті OLX, тобто відповідач хоче та може відчужити будинок та земельну ділянку без його згоди, то невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

В судове засідання сторони не викликалися.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, оглянувши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Згідно із частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Враховуючи положення частини першої статті 153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Згідно із пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується окрім іншого накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання можливе рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання судового рішення. Інститут забезпечення позову захищає однаково інтереси як позивача, так і відповідача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо існування потреби у вжитті відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Такий вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим.

Отже, необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 зазначила, що: «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Суд вважає, що застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позов шляхом накладення арешту на все майно відповідача, у межах ціни позову, спроможне забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача. Невжиття таких заходів забезпечення позову може призвести до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист його прав.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення згідно із частиною третьою статті 154 ЦПК України.

Оскільки, не вжиття заходів забезпечення в майбутньому може утруднити чи зробити не можливим виконання судового рішення, при цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав, так як обмежується лише можливість розпорядитися цим майном, будь які права інших осіб, що не є учасниками судового процесу, не порушуються у зв`язку із вжиттям такого заходу, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149 153, ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шейко В.В. про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м. та земельну ділянку кадастровий номер: :01:115:0182, площею 0,0505га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відчуження та передачу іншим особам в користування житлового будинку загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер: :01:115:0182, площею 0,0505га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в том числі особам, які виконують функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомості, а саме: житлового будинку загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., та земельної ділянки кадастровий номер: :01:115:0182, площею 0,0505га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровані на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза