справа № 285/7080/25
провадження у справі № 2/0285/3232/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29.12.2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Сташків Т.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Звягельської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво житлового будинку та господарських будівель,-

ВСТАНОВИВ:

24.12.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на самочинне будівництво, а саме: на житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 107,4 кв.м., житловою площею 49,2 кв.м., а також на господарські будівлі, розташовані за цією ж адресою.

Позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

1. Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, а також п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 1 211,20 грн та не більше 15 140 грн).

У порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

2. Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

У позовній заяві ОСОБА_1 визначено ціну позову (вартістю самочинно збудованих житлового будинку та господарських споруд) в розмірі 394 188 грн 97 коп.

Однак, у порушення вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України, до позовної заяви не долучено доказів (оцінка нерухомого майна, висновок експерта, тощо) на підтвердження того, що вартість спірних житлового будинку та господарських споруд (ціна позову) становлять 394 188 грн 97 коп.

Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості ОСОБА_2 , на яку в позові посилається ОСОБА_1 , у доданих до позову документах відсутня.

3. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК Українивиклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності діду позивачки - ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. 14.05.1993 Новоград-Волинською державною нотаріальною контрою на вказане домоволодіння видано свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках на ім`я ОСОБА_4 (тітка позивачки) та ОСОБА_5 (матір позивачки). За усною домовленістю з тіткою, позивачка проживала в даному будинку з 1995 року зі своїм чоловіком та дітьми.

У серпні 2020 року сталася пожежа, що призвела до знищення цього будинку (довідка Новоград-Волинського МБТІ від 30.10.2020 № 480).

Матір позивачки ОСОБА_5 померла, а позивачка згідно заповіту є єдиним спадкоємцем її майна.

Інший співвласник 1/2 частини знищеного будинку - ОСОБА_4 (змінено ім`я на ОСОБА_6 ) є громадянкою Ізраїлю, надала усну згоду позивачці на будівництво нового будинку за вказаною адресою.

У кінці 2020 року позивачкою самочинно побудовано новий будинок з господарськими будівлями за цією ж адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який позивачка просить визнати.

Відповідачем у зазначеному позові ОСОБА_1 визначено Звягельську міську раду. Інших співвідповідачів, третіх осіб позивачем до участі у справі не залучено.

Однак, у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 року № с-ц зазначено, що вирішення спору щодо припинення права власності на знищене майно за позовом третіх осіб відносно спірного майна крім власника не допускається. У Постановах Верховного Суду від 08.08.2019 № 907/710/17 від 30.05.2019 № 922/2598/18 зазначено, що право власності на знищене майно припиняється тільки за наявності відповідної заяви власника майна про внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна.

За змістом статті 349 цього Кодексу у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Відповідно до п. 75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, для державної реєстрації припинення права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт будівництва у зв`язку з його знищенням подаються:

1) заява власника (співвласників) закінченого будівництвом об`єкта чи об`єкта незавершеного будівництва, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат»;

2) документ, що посвідчує право власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такий документ відсутній у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням).

Державна реєстрація припинення права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням проводиться за наявності:

- відомостей про факт знищення, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, або

- поданого заявником акта комісійного обстеження, категорія пошкоджень об`єкта в якому зазначена як «об`єкт непридатний для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер яких свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйнований об`єкт)», чи акта дистанційного обстеження із заключним висновком про те, що об`єкт є знищеним, або їх копій, засвідчених підписом такого заявника.

У разі коли акт комісійного обстеження містить висновок щодо необхідності проведення технічного обстеження, державна реєстрація припинення права власності на закінчений будівництвом об`єкт чи об`єкт незавершеного будівництва у зв`язку з його знищенням проводиться виключно за наявності відомостей про факт знищення, отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Так, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.10.2008 власником 1/2 частини знищеного будинку по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.05.1993, зареєстровано 21.10.2008 (реєстраційний

№ 25128310).

Долучені до позовної заяви документи не містять доказів, що ОСОБА_4 зверталась до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно із заявою про припинення за нею права власності на 1/2 частину будинку по

АДРЕСА_1 у зв`язку із знищенням цього будинку, і що в задоволенні такої заяви було відмовлено.

Отже, ОСОБА_4 на момент звернення до суду із зазначеним позовом, є власником 1/2 частини знищеного будинку за вищевказаною адресою, а позивачка просить визнати за нею право власності на новостворений самочинний будинок за цією ж адресою.

Таким чином, рішення суду у зазначеній справі може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_4 , й у разі задоволення позову у вказаній справі, матиме наслідком припинення права власності ОСОБА_4 на частину спірного будинку.

При цьому, за змістом ч. 1 ст. 51 ЦПК України, суд позбавлений можливості з власної ініціативи за відсутності клопотання позивача про це, залучити до участі у справі співвідповідача.

Отже, у порушення вимог п. 4 та п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не обґрунтовано, чому позовні вимоги заявлено лише до Звягельської міської ради, й не залучено до участі у справі співвідповідачем ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 184 ЦПК України та вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України її слід залишити без руху, запропонувавши позивачу усунути зазначені недоліки позовної заяви у строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись статтями 95, 175, 184, 185, 260, 261, ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків заяви десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29.12.2025.

Суддя Т.Б. Сташків