Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3068/25
Провадження № 2-о/935/61/25
У Х В А Л А

23 грудня 2025 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Старосілецької сільської ради про усиновлення, -

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Старосілецької сільської ради в якій просить визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 усиновлювачем малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внести зміни до актового запису № 340 від 20 листопада 2013 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області та вказати батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », змінити по -батькові дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає її такою, що підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

У заяві ОСОБА_1 вказав, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як учасник бойових дій.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючи до суду із заявою про усиновлення дитини, ОСОБА_1 не сплатив судовий збір посилаючись на п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення його від сплати судового збору. Також, долучив до матеріалів справи копію посвідчення учасника бойових дій.

Так, відповідно до п. 13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Конструкція п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Суд зауважує, якщо лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині норми пільгу, тоді б відпадала необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Необхідно звернути увагу заявника на те, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав, як учасників бойових дій.

Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання заяви, яка стосується усиновлення дитини.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами про усиновлення дитини.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зробила правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає пільг щодо звільнення від сплати судового збору у справах із вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Також суд звертає увагу, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду була передана справа № 567/79/23 для відступлення, зокрема, і від вищенаведених висновків щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Однак, в ухвалі від 11 вересня 2024 року у справі № 567/79/23 Велика Палата Верховного Суду не встановила об`єктивних причин для відступу від правового висновку у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17.

Тобто, сформувалася усталена судова практика Верховного Суду з питання звільнення від сплати судового збору учасників бойових дій, згідно з якою судовий збір не стягується з учасників бойових дій тільки у разі, якщо вони звертаються за захистом своїх порушених прав, які пов`язані із питаннями, пов`язаними з їхнім соціальним захистом саме як учасників бойових дій.

Предметом розгляду цієї справи є усиновлення дитини, тому відсутні підстави вважати, що ця справа пов`язана із порушенням прав позивача як учасника бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту позивача як учасника бойових дій.

Інших документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, заявник не надав.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини, що не стосується порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, а тому він не звільняється від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1ст. 5 З У «Про судовий збір». Відповідно, судовий збір за подання заяви про усиновлення дитини підлягає сплаті.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявник не звільняється від сплати судового збору, звернувшись до суду із заявою про усиновлення дитини, оскільки вказана заява не стосуються захисту прав заявника, пов`язаних винятково з його статусом як учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), а тому підстав для звільнення його від сплати судового збору суд не вбачає.

Так, заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про усиновлення дитини.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору визначені у частині другій статті четвертої Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пп. 4, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду: заяви у справах окремого провадження фізичною особою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень, які підлягають сплаті заявником.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, заяву слід залишити без руху і надати заявнику ОСОБА_1 строк п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:оплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру в розмірі 605,60 гривень та подати суду оригінал платіжних документів про сплату судового збору.

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Старосілецької сільської ради про усиновлення - залишити без руху, надавши заявнику строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали суду недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Щербаченко