Справа № 487/7976/25
Провадження № 2/487/3732/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

31.12.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т. А.,

за участю секретаря судового засідання Самедової Р. Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії,-

ВСТАНОВИВ:

ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача борг за спожиту теплову енергію в сумі 26 821,67 грн, 1045,32 грн борг за абонентське обслуговування, 31, 44 грн суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 6, 67 грн три відсотки річних; стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з рішенням Миколаївської міської ради № 1078 від 26.05.2006 ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з 01.06.2006 визнано виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а також проведення розрахунків із населенням та бюджетними організаціями міста.

19.07.2024 Заводським районним судом м. Миколаєва по справі № 487/5667/24 було видано судовий наказ, в якому задоволені вимог Підприємства щодо стягнення боргу за спожиті послуги тепло постання, суми інфляції та процентів річних. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.08.2024 по справі № 487/5667/24 судовий наказ скасовано на підставі заяви ОСОБА_1 .

В опалювальні періоди 2021-2022 р.р., 2022-2023 р.р., 2023-2024 р.р. позивач постачав теплову енергію до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується нарядами на підключення до централізованої системи опалення, наказами про початок та закінчення опалювального періоду та підставі рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради про закінчення опалювального сезону. В період з 01.11.2021 по 30.04.2024 відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому був споживачем теплової енергії за вказаною адресою. На офіційному сайті ОКП «Миколаївоблетеплоенерго» в мережі Інтернет розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який встановлює порядок та умови надання послуги з постання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Оскільки заява про відмову від діючого договору від відповідача не надійшла, 01.11.2021 між сторонами було укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постання теплової енергії. Позивач як виконавець послуг в опалювальні періоди надавав теплову енергію для опалення квартири боржника та свої зобов`язання виконав належним чином, проте, відповідач незважаючи на неодноразові вимоги, погасити боргу в добровільному порядку не бажає, чим завдав підприємству матеріальної шкоди в сумі 26821,67 грн. Крім того, відповідно до положень вищевказаного договору, плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця, а тому відповідач має несплачену заборгованість по сплаві за абонентське обслуговування, яка становить 1045,32 грн. Крім того, в порядку ст. 625 ЦК України в період з 01.12.2021 по 31.01.2022 відповідачу нараховано 31,44 грн сума, на яку підлягає збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 6,67 грн 3 % річних, що разом становить 27 905,10 грн.

Ухвалою суду від 05.11.2025 відкрито провадження у справі і призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася, відзив не подав.

Відповідно до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1-3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 19.07.2024 за заявою ОКП «Миколаївоблетплоенерго» Заводським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 борг з постання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних та абонентського обслуговування у загальному розмірі 27 905,10 грн, а також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 302,80 грн (справа № 487/5667/24).

27.08.2024 Заводським районним судом м. Миколаєва постановлено ухвалу про скасування судового наказу у справі № 487/5667/24.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.05.2006 № 1078 ОКП «Миколаївоблетплоенерго» з 01.06.2006 є виконавцем послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а також проведення розрахунків із населенням та бюджетними організаціями міста.

Нарядами на підключення опалення за АДРЕСА_2 , 126,133 підтверджується, що ОКП «Миколаївоблетплоенерго» в опалювальні періоди 2021-2022 р.р., 2022-2023 р.р, 2023-2024 р.р. здійснювало постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_3 .

Згідно з даними реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 29.10.2025 № 13-23- відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач надавав відповідачу теплову енергію за період з 01.11.2021 по 30.04.2024 на суму 26821,67, за яку відповідач не сплатив.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо виконання умов договору про надання послуг постачання теплової енергії.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ.

Відповідно до статті 1 цього Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пункт 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено порядок оплати житлово-комунальних послуг, за яким споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги.

Законом України «Про теплопостачання» встановлено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії (далі Правила).

Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Так, п. 13 Правил визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Як встановлено на підставі частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», на офіційному сайті ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» було опубліковано індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення.

Відповідно до пункту 13 Правил індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку).

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статтей 10 та 11 Закону України Про електронну комерцію (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).

У разі зміни права власності або користування приміщенням у багатоквартирному будинку, з попереднім власником (користувачем) якого було укладено індивідуальний договір, договір з новим власником (користувачем) вважається укладеним із дня такої зміни.

Отже, з урахуванням приписів вищевказаних нормативних актів, 01.11.2021 між сторонами було укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постання теплової енергії.

Відповідно ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків встановлених законом. Ні ЦК України, ні ЖК України, ні ЗУ «Про житлово-комунальні послуг» такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідачів обов`язку сплатити фактично отримані ним послуги з централізованого опалення.

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Оскільки відповідач є користувачем вказаного житлового приміщення та з листопада 2022 року фактично отримував надані послуги з теплопостачання, суд дійшов висновку про стягнення з нього вищевказаної суми заборгованості.

Відповідно до ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А за такого, з відповідача на користь споживача підлягає стягненню 31, 44 грн сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 6, 67 грн три відсотки річних.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 265, 267, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергіїзадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» борг за спожиту теплову енергію в сумі 26 821,67 грн, 1045,32 грн борг за абонентське обслуговування, 31, 44 грн сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 6, 67 грн три відсотки річних, що разом становить 27 905,10 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго»витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Обласне комунальне підприємство «Миколаївоблтеплоенерго», місцезнаходження: м. Миколаїв, Миколаївська, 5А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РКОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Т. А. Карташева