Провадження 2/127/3603/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 08.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 . Відповідач отримав кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 365 днів (до 08.03.2025), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). У зв`язку з порушеннями зобов`язань відповідачем за цим договором, його заборгованість 50625,00 грн, що складається: 5000,00 грн - заборгованість за кредитом; 45625,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Посилаючись на викладені у позові обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором та судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач у визначений ухвалою суду строк своїм правом щодо надання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав.

З огляду на викладене, суд відповідно до ст. 279 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Суд установив, що між ТОВ «КЛТ кредит» та ОСОБА_1 08.03.2024 укладено кредитний договір № 6474. Вказаний договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 016985 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcredit.com.ua/.

Відповідно до договору ТОВ «КЛТ Кредит» зобов`язується надати відповідачу грошові кошти в розмірі 5000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в строки, визначені цим Договором.( п. 1.1. Договору).

Згідно з п. 1.2., 1.3., 1.4., 1.7., 1.8., 1.10 договору мета отримання Кредиту на споживчі цілі. Процентна ставка за користування Кредитом становить - 2.5% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50%) користування Кредитом. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою. Строк надання Кредиту становить 365 днів зі сплатою Кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього Договору.

Сума загальної вартості кредиту та загальних витрат за Кредитом, графік платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором погоджена сторонами в Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб № НОМЕР_2 , що належить Позичальникові. Переказ суми Кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС», здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків, веб-сайт https://fondy.ua) або іншим Способом (п.1.8. Договору).

Відповідно до довідки ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» від 04.06.2025 на картковий рахунок № НОМЕР_3 здійснено переказ коштів у розмірі 5000 грн із призначенням платежу: «Перерахування коштів за договором №6474 від 08.03.2024 на умовах фінансового кредиту.

На виконання ухвали суду АТ КБ «Приватбанк» надіслав на адресу суду лист №20.1.0.0.0/7-250618/94596-БТ від 24.06.2025, яким підтвердив, що картку № НОМЕР_2 емітовано на ім`я ОСОБА_1 . Також банк надав виписку по картковому рахунку відповідача.

Згідно із вказаною випискою за період з 08.03.2024 по 13.03.2024 на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 зараховано 08.03.2024 кошти у розмірі 5000 гривень.

Суд звертає увагу, що Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язань (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, позивач довів, що між ним та відповідачем укладено договір на погоджених ними умовах. Свої зобов`язання за кредитним договором первісний кредитор виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі та в порядку, передбаченому договором. Відповідач отримав кредитні кошти, але не виконав свої зобов`язання за кредитним договором.

У зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та по відсотках за користування кредитом.

На підтвердження правомірності нарахувань по відсотках за користування кредитом позивач надав розрахунок заборгованості. Нарахування здійснено за період та у розмірі, що сторони погодили у договорі, однак суд не може погодитись із здійсненими позивачем нарахуваннями з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Згідно п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

- протягом перших 120 днів - 2,5 %;

- протягом наступних 120 днів - 1,5 %

Отже, враховуючи вищевказані зміни у законодавстві, що регулюють питання споживчого кредитування, починаючи:

- з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%,

- з 22.04.2024 - не більше 1,5%,

- з 20.08.2024 - не більше 1%.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом (дати набрання чинності Законом № 3498-IX), денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03 серпня 2022 року у справі №156/268/21, від 21 вересня 2022 року у справі №381/1647/21, суд непозбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з наданим позивачем. Суд визначає розмір заборгованості виходячи з умов договору та вимог закону.

Так, згідно із розрахунком заборгованості позивач правомірно нарахував відсотки за користування кредитими коштами у період з 09.03.2024 по 21.04.2024 у розмірі 2,5% (125 грн за день користування, а всього за цей період 5500 грн за 44 дні). Вказані нарахування відповідають умовам договору та не суперечать вимогам Закону № 3498-ІХ. Але наступні періоди користування кредитними коштами потрібно перерахувати з врахуванням встановлених законодавчих обмежень.

Тому за період 22.04.2024 19.08.2024 (за 120 днів) потрібно застосувати відсоток у розмірі 1,5 за день користування коштами: 5000 грн*1,5% = 75 грн/день; 75 грн*120 днів = 9000 грн.

А за період з 20.08.2024 по 08.03.2025 (за 201 день) потрібно застосувати відсоток у розмірі 1,00 за день користування коштами: 5000 грн*1% = 50 грн/день; 50 грн*201 день = 10050 грн.

Загальна сума процентів за користування кредитом, що відповідає вимогам Закону №3498-ІХ та підлягає стягненню, становить 24550 грн (5500+9000+10050=24550 грн).

Отже, суд вважає, що наявність договірних відносин та факт отримання коштів відповідачем, як і наявність заборгованості доведена позивачем належними та допустимими доказами, тому заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000 грн потрібно стягнути повністю, а відсотки за користування кредитом підлягають стягненню частково - в розмірі 24550 гривень.

Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості необхідно задовольнити частково.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України, суд враховує, що справа є незначної складності, обсяг підготовлених та наданих доказів є незначним, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження за відсутності сторін, позов задоволено частково, а тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача 2000 гривень витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1413 грн 95 коп., пропорційно задоволених позовних вимог (позов задоволено на 58,37%).

Керуючись ст. 514, 516, 525, 526, 530, 553, 554, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст. 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ кредит» заборгованість за Кредитним договором №6474 від 08.03.2024 у розмірі 29550 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ кредит» судовий збір у розмірі 1413,95 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ кредит» витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ кредит», , місцезнаходження: м. Київ, площа Солом`янська, буд. 2, прим. 04.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя В. В. Горбатюк