У Х В А Л А

15 грудня 2025 року м. Київ

Справа №824/77/25

Номер провадження № 22-вк/824/71/2025

Київський апеляційний суд в складі судді - Соколової В.В.,

за участю секретаря - Липченко О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Приватного підприємства «SAYDANA» (Республіка Узбекистан) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 травня 2025 року у справі №127/2024 за позовом Приватного підприємства «SAYDANA» (Республіка Узбекистан) до Товариства з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» (України) про виконання договірних зобов`язання,

В С Т А Н О В И В

У червні 2025 року представник ПП «SAYDANA» (Республіка Узбекистан), звернувся до Київського апеляційного суду із заявоюпро визнання та виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 травня 2025 року у справі №127/2024 за позовом Приватного підприємства «SAYDANA» (Республіка Узбекистан) до Товариства з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» (України) про виконання договірних зобов`язання.

Заява мотивована тим, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, прийнятого у складі одноособового арбітра Петра Крупко в Україні у м. Києві, 30 травня 2025 року у справі № 127/2024 зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» провести належне технічне обстеження поставлених на замовлення Приватного підприємства «SAYDANA» двох валкових машин на базі гранулятора САН ВГ-1500, що знаходяться за адресою: Республіка Узбекистан, Ташкентська обл., м. Чирчик, вул. Залізничників, мала промислова зона, лот 19, та відновити за власний рахунок їх працездатність згідно з технічними характеристиками, які передбачені наданим Товариством з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» документом «Комплект обладнання на базі гранулятора валкового САН ВГ-1500. Паспорт. Інструкція з експлуатації». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» на користь Приватного підприємства «SAYDANA» арбітражний збір у сумі 5831,70 доларів США.

Рішення міжнародного комерційного арбітражу було отримано 02 червня 2025 року, проте не було виконано добровільно.

Представник вказує на те, що місцезнаходженням відповідача - боржника ТОВ «САН-ТЕХНО», є м. Київ, вул. Саперне поле,26, кв.72, а тому вказана заява подається до Київського апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 483,484 ЦПК України, просить видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, прийнятого у складі одноособового арбітра Петра Крупко в Україні у м. Києві, 30 травня 2025 року у справі № 127/2024, яким вирішено:

зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» (юридична адреса: Україна. 01042. м. Київ. вул. Саперне поле, 26. кв. 72; адреса фактичного місцезнаходження: Україна. 01033, м. Київ. вул. Жилянська, 97; ідентифікаційний код 40915003) провести належне технічне обстеження поставлених на замовлення Приватного підприємства «SAYDANA» (Республіка Узбекистан, м. Ташкент, Чиланзарський р-н, вул. Гагаріна. 65, ідентифікаційний номер платника податків 201551084) двох валкових машин на базі гранулятора САН ВГ-1500, що знаходяться за адресою: Республіка Узбекистан, Ташкентська обл., м. Чирчик, вул. Залізничників, мала промислова зона, лот 19, та відновити за власний рахунок їх працездатність згідно з технічними характеристиками, які передбачені наданим Товариством з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» документом «Комплект обладнання на базі гранулятора валкового САН ВГ-1500. Паспорт. Інструкція з експлуатації».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» на користь Приватного підприємства «SAYDANA» арбітражний збір у сумі 5831,70 доларів США (п`ять тисяч вісімсот тридцять один долар США сімдесят центів).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 липня 2025 року прийнято до розгляду заяву Приватного підприємства «SAYDANA» (Республіка Узбекистан) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 травня 2025 року у справі №127/2024. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» (Україна) подати можливі заперечення (пояснення) щодо заяви Приватного підприємства «SAYDANA» (Республіка Узбекистан) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 травня 2025 року у справі №127/2024 та докази, на яких такі заперечення (пояснення) ґрунтуються.

Боржник ТОВ «САН-ТЕХНО» (Україна) правом на подання заперечень (пояснень) щодо заяви Приватного підприємства «SAYDANA» (Республіка Узбекистан) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 травня 2025 року у справі №127/2024 не скористався.

В судовому засіданні представник заявника ПП «SAYDANA» - Мозговий О.О. підтримав заяву та просив її задовольнити.

ТОВ «САН-ТЕХНО» свого представника в судове засідання не направили, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду повідомлялись в порядку визначеному процесуальним законом, а саме через представника - адвоката Шульгу А.В., який діє на підставі ордеру від 26 лютого 2025 року та, яким 06 листопада 2025 року було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 січня 2023 року між ПП «SAYDANA» (позивачем) та ТОВ «САН-ТЕХНО» (відповідачем) був укладений договір поставки № 26-23.

У п. 9.3 цього Договору сторонами визначено, що спори та протиріччя підлягають остаточному вирішенню Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом.

Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за зазначеним договором позивач був змушений звернутися до МКАС при ТПП України з позовом про виконання договірних зобов`язання.

Рішенням МКАС при ТПП України від 30 травня 2025 року у справі № 127/2024 зобов`язано ТОВ «САН-ТЕХНО» провести належне технічне обстеження поставлених на замовлення ПП «SAYDANA» двох валкових машин на базі гранулятора САН ВГ-1500, що знаходяться за адресою: Республіка Узбекистан, Ташкентська обл., м. Чирчик, вул. Залізничників, мала промислова зона, лот 19, та відновити за власний рахунок їх працездатність згідно з технічними характеристиками, які передбачені наданим ТОВ «САН-ТЕХНО» документом «Комплект обладнання на базі гранулятора валкового САН ВГ-1500. Паспорт. Інструкція з експлуатації». Стягнуто з ТОВ «САН-ТЕХНО» на користь ПП «SAYDANA» арбітражний збір у сумі 5831,70 доларів США.

З тесту рішення МКАС при ТПП України від 30 травня 2025 року по справі №127/2024 вбачається, що інтереси відповідача ТОВ «САН-ТЕХНО» представляли: директор К. Тихоновський, адвокат А. Кибало та адвокат А. Шульга.

Даних про оскарження вказаного рішення матеріал справи не містять.

ПП «SAYDANA» вказує, що добровільно відповідач рішення судів не виконав і ТОВ «САН-ТЕХНО» при розгляді цієї справи не вказував і не надав доказів виконання ними вказаного рішення МКАС. Таким чином судом встановлено, що вказане рішення в добровільному порядку боржником не виконано.

В порядку визначеному частиною другою статті 1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися:

спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном;

спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об`єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб`єктами права України; а також

спори між адміністратором за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями, якщо принаймні одна зі сторін спору є підприємством з іноземними інвестиціями.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. У разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.

Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 824/116/21 зазначив, що арбітражна угода володіє позитивним і негативним ефектом: вона зобов`язує сторони передавати спори в арбітраж і надавати складу арбітражу компетенцію щодо спорів, охоплених арбітражною угодою (позитивний ефект). Якщо виникає спір, який відноситься до обсягу арбітражного угоди, будь-яка зі сторін може передати його на розгляд складу арбітражу. З іншої сторони, арбітражна угода перешкоджає сторонам у спробах вирішити їх спори в суді (негативний ефект). Уклавши арбітражну угоду, сторони визначили інший обов`язковий для них порядок реалізації належних їм прав на використання судових засобів правового захисту, саме у певному (або певних) міжнародному комерційному арбітражеві. Сторона, яка уклала арбітражну угоду, не може ігнорувати такі її умови і замість обраного арбітражу звернутися до суду держави, який був би компетентним на вирішення спору за умови відсутності укладеної між сторонами подібної арбітражної угоди. Відповідно до принципу «competence-competence» арбітражний суд наділений повноваженнями вирішувати питання, чи має він компетенцію на розгляд того чи іншого спору між сторонами арбітражного застереження.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до статті 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно зі статтею 478 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

- на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято;

- якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Правовідносини щодо надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу врегулюванні статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк), яка набула чинності для України 10 січня 1961 року (далі - Конвенція), статтею 9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року № 2889-ХІІ, та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», згідно з якими тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні та виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти клопотання стягувача. З урахуванням цих положень повинні застосовуватися положення статті 478 ЦПК України.

Відповідно до пункту b) частини другої статті V Нью-Йоркської конвенції 1958 року у визнанні та виконанні арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада держави, в якій запитується визнання та виконання, встановить, що визнання і приведення до виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї держави.

Згідно з частиною першою статті 479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Відповідно до частини першої статті 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею.

Під час судового розгляду було встановлено, що розгляд даного спору МКАС при ТПП України у м. Києві було погоджено сторонами у договорі поставки № 26-23 від 26 січня 2023 року. Тобто уклавши арбітражне застереження, сторони реалізували своє волевиявлення на звернення до міжнародного комерційного арбітражу і повинні виконувати обов`язки, які випливають з арбітражного застереження.

Рішення МКАС при ТПП України від 30 травня 2025 року у справі № 127/2024 набрало законної сили. Таким чином питання про виконуваність арбітражної угоди вже вирішене.

Під час вирішення питання про визнання рішення міжнародного комерційного арбітражу та надання дозволу на його виконання суд має обмежену компетенцію (враховуючи те, що сторони добровільно довірили вирішення спору арбітражу), не здійснює оцінки законності та обґрунтованості рішення міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, лише встановлює наявність або відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених законом. Закон містить вичерпний перелік процесуальних форм судового контролю, будь-яке інше втручання судів у рішення міжнародного комерційного арбітражу є неприпустимим.

ТОВ «САН-ТЕХНО» не було заявлено про підстави для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Виходячи з положень ст. 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітраж може бути відмовлено, якщо суд встановить, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Положення ст. 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» , а також ч. 2 статті V Нью-Йоркської Конвенції 1958 року слід розглядати як обов`язок компетентної влади (суду) держави перевіряти арбітражне рішення, визнання та виконання якого запитуються у цій державі, на предмет його відповідності вимогам цієї норми конвенції. При чому цей обов`язок діє незалежно від того, чи посилається сторона, яка заперечує проти визнання і виконання арбітражного рішення, на предмет існування названої перешкоди у визнанні.

До подібних висновків щодо тлумачення і застосування положень статті V Нью-Йоркської конвенції 1958 року дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах від 27 червня 2018 року у справі № 519/15/17 (провадження № 61-12619св18), від 08 червня 2021 року у справі № 824/241/2018 (провадження № 61-9742ав19).

У справі, що переглядається спір виник щодо договору поставки укладений між двома юридичними особами, одна з яких є зареєстрованою за законодавством України, а інша за законодавством Республіки Узбекістан.

Тобто спір виник з договірних правовідносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, і комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном. А отже спір, з огляду на його предмет, не є таким, що не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу.

Вирішуючи питання щодо відповідності рішення МКАС публічному порядку України суд виходить з такого.

Під публічним порядком належить розуміти правопорядок держави, визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу, стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності, основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо (аналогічне розуміння було відображене у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України»).

Такі принципи та засади стосуються насамперед національної безпеки України, тобто захищеності державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про національну безпеку України»), а державна політика у сфері означеної безпеки спрямована, зокрема, на захист людини і громадянина (частина перша статті 3 вказаного Закону).

Публічний порядок як перешкода для виконання арбітражного рішення пов'язується з визначенням міжнародного публічного порядку, який слід розуміти як сукупність визнаних державою принципів і правил, які можуть перешкоджати визнанню та виконанню арбітражних рішень, винесених міжнародним комерційним арбітражем, якщо визнання та виконання призведе до порушення цих принципів або у процесуальному плані, або в частині змісту самого рішення. Міжнародний публічний порядок будь-якої країни включає, зокрема, правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок).

Подібні висновки викладено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 824/241/2018 та від 25 листопада 2021 року у справі № 824/183/19, від 04 грудня 2025 року у справі № 824/63/25 та інш..

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України від 30 травня 2025 року у справі № 127/2024 не суперечить публічному порядку України, її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям, оскільки це арбітражне рішення ухвалено виключно стосовно боржника як окремої юридичної особи та самостійного учасника господарського обороту, відповідно, це рішення поширює свою дію тільки на боржника.

Крім того, спірні правовідносини у межах розгляду справи ґрунтуються на домовленості сторін, зі змісту договору не вбачається факту застосування норми права іноземної держави, яка суперечить та вступає в колізію з чинним цивільним законодавством України.

Рішення міжнародного комерційного арбітражу не створює для боржника обов'язку вчинити дії або сплатити за щось протизаконне чи аморальне, не свідчить про порушення бюджетного законодавства України.

Суд звертає увагу, що згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Встановивши, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 травня 2025 року у справі № 127/2024 набрало чинності і підлягає виконанню, а також відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви «SAYDANA» (Республіка Узбекистан) про надання дозволу на виконання цього рішення, які передбачені статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, статтею 478 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Також в порядку визначеному ст. 141 ЦПК України стягненню з ТОВ «САН-ТЕХНО» на користь ПП «SAYDANA» підлягає сплачений при зверненні і заявою судовий збір в розмірі 1514,00 грн

Керуючись ст. ст. 475, 479, 482 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, прийнятого у складі одноособового арбітра Петра Крупко в Україні у м. Києві, 30 травня 2025 року у справі № 127/2024, яким вирішено:

зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» (юридична адреса: Україна. 01042, м. Київ. вул. Саперне поле, 26, кв. 72; адреса фактичного місцезнаходження: Україна, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 97; ідентифікаційний код 40915003) провести належне технічне обстеження поставлених на замовлення Приватного підприємства «SAYDANA» (Республіка Узбекистан, м. Ташкент, Чиланзарський р-н, вул. Гагаріна, 65, ідентифікаційний номер платника податків 201551084) двох валкових машин на базі гранулятора САН ВГ-1500, що знаходяться за адресою: Республіка Узбекистан, Ташкентська обл., м. Чирчик, вул. Залізничників, мала промислова зона, лот 19. та відновити за власний рахунок їх працездатність згідно з технічними характеристиками, які передбачені наданим Товариством з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» документом «Комплект обладнання на базі гранулятора валкового САН ВГ-1500. Паспорт. Інструкція з експлуатації».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» на користь Приватного підприємства «SAYDANA» арбітражний збір у сумі 5831,70 доларів США (п`ять тисяч вісімсот тридцять один долар США сімдесят центів).

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «САН-ТЕХНО» (юридична адреса: Україна. 01042, м. Київ. вул. Саперне поле, 26, кв. 72; адреса фактичного місцезнаходження: Україна, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 97; ідентифікаційний код 40915003) на користь Приватного підприємства «SAYDANA» (Республіка Узбекистан, м. Ташкент, Чиланзарський р-н, вул. Гагаріна, 65, ідентифікаційний номер платника податків 201551084) судовий збір в розмірі 1514,00 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: В.В. Соколова

Повний текст ухвали складений 26 грудня 2025 року.