Справа № 162/1164/25
Провадження № 2/162/460/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Цибень О.В.,

за участю секретаря судового засідання Будько І.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури Романюка Сергія Вікторовича в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Волинської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених внаслідок кримінального правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС 24.11.2025 до суду надійшов вказаний позов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 20.01.2025 у справі №162/553/24 закрито кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 06.05.2024 за №0000336 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_2 від обвинувачення. Потерпілий перебував на лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради з 06 до 13.05.2024, розмір витрат на яке становить 20204,38 гривні, з яких 19126,66 гривень кошти державного бюджету, 1077,72 гривні обласного бюджету. Питання відшкодування вказаних витрат у ході досудового розслідування та судового розгляду не вирішувалося, у добровільному порядку обвинуваченим не відшкодовано, та регулюється Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ від 16.07.1993 №545. На підставі викладеного прокурор просить стягнути з відповідача витрати, понесені внаслідок кримінального правопорушення та судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 25.11.2025 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання вказаної ухвали.

Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Представник Камінь-Каширської окружної прокуратури подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали позову, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що постановою Любешівського районного суду Волинської області від 20.01.2025 у справі №162/553/24 кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336, закрити у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_2 від обвинувачення. Ухвала набрала законної сили 28.01.2025.

Зі змісту ухвали та копії обвинувального акта встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачувався у тому, що приблизно о 23 годині 45 хвилин 05 травня 2024 року поблизу магазину «Продукти» по АДРЕСА_1 під час конфлікту, який виник раптово, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, завдав один удар кулаком правої руки у ліву ділянку обличчя ОСОБА_2 , чим спричинив потерпілому перелом нижньої щелепи в ділянці сьомого зуба зліва, що по ступеню тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий, більш ніж 21 день, розлад здоров`я. Розмір заподіяної шкоди при розгляді справи не стягувався.

Згідно з розрахунком витрат, пов`язаних з лікуванням ОСОБА_2 , що понесені у КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, витрат з державного бюджету нараховано 19126,66 гривень; з обласного бюджету 1077,72 гривень.

Згідно з п. 1.1., 1.2., 1.5. Статуту, затвердженого розпорядженням Волинської обласної ради від 23.05.2024 № 220, КП «Волинська обласна клінічна лікарня Волинської обласної ради» є закладом охорони здоров`я комунальним унітарним підприємством, що надає медичну допомогу населенню на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом, а також вживає заходів з підтримання громадського здоров`я. підприємство створене за рішенням Волинської обласної ради відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» і за організаційно-правовою формою є комунальним некомерційним підприємством. Засновником та власником підприємства є Волинська обласна рада. Джерелами формування майна та доходів підприємства є, зокрема, кошти обласного бюджету; кошти, отримані на виконання договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладених з Національною службою України тощо (п.5.4 Статуту).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Частиною 3 ст. 1206 ЦК України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року.

Відповідно до п.2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Як вбачається із листа Національної служби здоров`я України (далі НЗСУ) №41403/2-16-25 від 18.09.2025 з КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради було укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 3339-Е124-Р000 від 05.02.2024, згідно з яким НСЗУ було оплачено медичні послуги надавачу за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.

Тобто, послуги КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином суд вважає, що наявні усі достатні правові підстави для стягнення з відповідача витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 у КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради на користь держави в особі Національної служби здоров`я України та Волинської обласної ради, які є розпорядниками коштів Державного бюджету на оплату медичних послуг.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Волинської обласної прокуратури підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Керуючись ст.258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.1166 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури Романюка Сергія Вікторовича в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Волинської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених внаслідок кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину в розмірі 19126,66 гривень (дев`ятнадцять тисяч сто двадцять шість гривень 66 копійок), які перерахувати в дохід Державного бюджету.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави в особі Волинської обласної ради витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину в розмірі 1077,72 гривень (одна тисяча сімдесят сім гривень 72 копійки), які перерахувати в дохід місцевого бюджету.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Волинської обласної прокуратури 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ