ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту смерті. Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердянськ, Запорізької області померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки, отримати свідоцтво про смерть мами в органах державної реєстрації актів цивільного стану України на даний час неможливо, оскільки смерть відбулася на тимчасово окупованій території, а всі документи, видані на цій території окупаційною владою, вважаються недійсними та не створюють правових наслідків на території України. За таких обставин відсутня можливість отримати медичний документ про смерть встановленої форми, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану України для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». З підстав відсутності у неї документу, встановленої форми про смерть матері, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою, так як на час смерті матері, м. Бердянськ знаходилось під російською окупацією, а тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Надав до суду листа, в якому просив суд розглянути справу без участі представника Відділу, зазначивши, що заперечень проти заяви не мають.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши і оцінивши письмові докази в їх сукупності та співставленні прийшов до наступного висновку.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заявник по справі ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і є донькою ОСОБА_2 , що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 та копією Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданим 23 березня 1978 року (а.с.--

Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть серії 23 №202245476 від 26 листопада 2024 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Бердянську Запорізької області (а.с.--

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.12.2024 року, виданного територіальним відділом РАЦС міста Бердянськ та Бердянського району управління РАЦС Запорізької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бердянськ Запорізької області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Територія м. Бердянська Запорізької області увійшла до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій на підставі Постанови Верховної Ради України № 254 від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями».

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На даний час, свідоцтво про смерть матері заявниці, видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України, а також лікарське свідоцтво про смерть видане медичними закладами тимчасово окупованої території і не є підставою для реєстрації смерті на території України.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Законом України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 4 лютого 2016 року № 990-VIII Цивільний процесуальний кодекс України доповнено ст. 257-1, згідно якої вбачається, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи».

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є зокрема: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024.

Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до листа Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 22.04.2021 №985/0/208-21 судам надано роз`яснення, що відмова у вчиненні реєстраційної дії органами державної реєстрації актів цивільного стану не є обов`язковою для встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до ст. 371 ЦПК України.

Встановлення факту смерті матері має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту її смерті.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Крім цього, м. Бердянськ, Запорізької області є тимчасово окупованою територією України.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. 4, 7, 10, 12, 76-77, 258, 259, 263, 265, 319 ЦПК України, на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Бердянськ, Запорізької області, Україна.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Леся КОВАЛЕВСЬКА