КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-др/947/157/25
Також у позовній заяві позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з зазначенням, що докази на підтвердження понесення витрат останньої буде подано до суду після ухвалення судового рішення у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що докази на підтвердження судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 22.12.2025 року поновлено представнику позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» адвоката Кеню Денису Васильовичу процесуальний строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, з наданими до неї доказами. Прийнято вищевказану заяву до розгляду та призначено до розгляду без повідомлення сторін по справі за наявними матеріалами у справі в приміщенні суду на 29 грудня 2025 року.
Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шалько Олександри Андріївни 23.12.2025 року надійшли письмові заперечення на вказану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», в якій представник просить суд залишити заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» адвоката Кеню Дениса Васильовича без розгляду у зв`язку з пропуском строку на подання доказів понесених останнім витрат на правничу допомогу.
Приймаючи вищевикладене, дослідивши подану до суду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення суду та додані до неї докази, оглянувши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Саттею 55 Конституції України наголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 3 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
У відповідності до положень статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява повинна містити зокрема: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Дана вимогу також регламентована ч.1 статтею 134 ЦПК України, якою передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Частинами 2-4 статті 134 ЦПК України, зазначено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 133 ЦПК України врегульовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Пунктом 6 ч. 1 статті 264 ЦПК України врегульовано, що під час ухвалення рішення суд вирішує у тому числі питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з приписами статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, порядок їх підтвердження врегульовано положеннями статті 137 ЦПК України, згідно з якою витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Приймаючи вищевикладене, щодо вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про відшкодування понесених судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» під час розгляду справи здійснювалось адвокатом Кеню Денисом Васильовичем, який діяв на підстав ордеру серії АІ №1957130 від 25.07.2025 року виданого на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №б/н від 06.10.2022 року.
За умовами даного договору, клієнт замовляє, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі (об`ємах та кількості) та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити адвокату надані послуги на умовах цього договору.
Пунктом 4.2 даного договору врегульовано, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правничу допомогу, визначається сторонами окремим додатком, який є невід`ємною частиною цього договору. Такий додаток набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.
Відповідно до п. 5.1. договору, останній набирає чинності з дня його підписання та діє протягом трьох років з дня його укладення.
03.10.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Денисом Васильовичем укладено додаткову угоду №1 до договору про надання професійної правничої допомоги №б/н від 06.10.2022 року, укладенням якої сторони внесли зміни до п. 5 договору про надання професійної правничої допомоги №б/н від 06.10.2022 року, виклавши його в наступній редакції: «п.5.1. Цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє протягом трьох років з дня його укладення. 5.2. Якщо на дату закінчення строку дії договору, адвокатом продовжується надаватись правнича допомога на підставі додатку, передбаченого п. 4.1. цього договору і підписаного сторонами до його закінчення, то щодо такого додатку договір продовжує свою дію до повного виконання адвокатом замовлення клієнта».
22.07.2025 року сторонами укладено Додаток №21 до договору про надання професійної правничої допомоги №б/н від 06.10.2022 року, яким визначено вартість та порядок оплати послуг адвокату за надання професійної правничої допомоги клієнту у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми. Також вказаним додаток сторонами визначено порядок оплати гонорару.
25.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Денисом Васильовичем підписано акт №1 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги №б/н від 06.10.2022 року, у відповідності до якого адвокатом були надані послуги з професійної правничої допомоги клієнту в суді першої інстанції у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, загальна вартість яких складає 5000,00 грн., яка в свою чергу складається з послуг: вивчення проблеми, аналіз законодавства та судової практики 1500,00 грн.; консультації 1000,00 грн.; написання позовної заяви 2500,00 грн.
Згодом, 22.10.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Денисом Васильовичем підписано акт №2 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги №б/н від 06.10.2022 року, у відповідності до якого адвокатом були надані послуги з професійної правничої допомоги клієнту в суді першої інстанції у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, загальна вартість яких складає 5000,00 грн., яка в свою чергу складається з послуг: написання відповіді на відзив 1500,00 грн. та гонорар успіху 3500,00 грн.
Надаючи оцінку вищевказаним доказам, суд вважає встановленим, що надана Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» професійна правнича допомога за вказаним договором пов`язана з розглядом і предметом даної справи.
Визначені адвокатом у актах приймання-передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги №б/н від 06.10.2022 року, в частині: вивчення проблеми, аналіз законодавства та судової практики, консультації, написання позовної заяви та написання відповіді на відзив, вартість яких в цілому становить 6500,00 грн., пов`язані з розглядом даної справи та у відповідності до матеріалів справи знайшли своє підтвердження, є такими, що були фактично вчинені і надані адвокатом Кеню Денисом Васильовичем.
Отже, судом встановлено, що вказана надана позивачеві професійна правнича допомога, в межах наданих адвокатом фактичних послуг в сумі 6500,00 грн., стосується і пов`язана з цією справою, була необхідною для здійснення провадження у ній, і реалізації позивачем свого права на звернення до суду, фактично виконані адвокатом послуги узгоджуються з вчиненими адвокатом діями в рамках даної справи, а визначений розмір фактично наданих послуг позивачеві в сумі 6500,00 грн. є співрозмірним зі складністю справи, фактично наданими послугами і ціною даної справи.
Разом з тим, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що підтверджується позиціями Верховного Суду у постанові від 23.12.2021 року по справі №923/560/14, у постанові від 10 листопада 2021 року по справі №329/766/18, у постанові від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15.
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
За наслідком чого, суд вважає сплата адвокату «гонорару успіху`на загальну суму витрат в сумі 3500,00 грн., які засвідчені у Акті №2 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги №б/н від 06.10.2022 року, укладеному 22.10.2025 року, які не є вартістю фактично наданих послуг, не підлягаючими до відшкоудвання.
Приймаючи вищевикладене в цілому, суд доходить до висновку про обґрунтованість позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу в межах даної справи у розмірі 6500,00 грн., за наслідком чого приймаючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, згідно з приписами статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають у відшкодування понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6500,00 грн., шляхом їх стягнення в рівних частках з кожного з відповідачів, а саме в сумі по 3250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок з кожного.
Ухвалюючи додаткове рішення суду, судом враховується, що Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 133, 134, 137, 141, 264, 270, 352, 354 ЦПК України, суд,
У задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в іншій частині вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 30.12.2025 року.

Головуючий Л. В. Калініченко