Справа № 738/1904/25
№ провадження 2/738/630/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Шугалій А.С.

учасників справи:

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача Потапової С.М.,

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист прав споживачів

В С Т А Н О В И В :

І. Зміст позовних вимог.

У серпні 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , у якій просив стягнути з нього на його користь 133264 грн у відшкодування матеріальної та 100000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У серпні 2024 року ним було замовлено послугу у ОСОБА_4 по ремонту вказаного житлового будинку. Обсяг робіт, які повинен був виконати відповідач складались із переобладнання комори під ванну кімнату, встановлення ванної, унітазу, бойлеру, заміна підлоги, заміна двох старих вікон на нові металопластикові вікна, заміна розеток та встановлення ізоляції, заміна дверей та фундаменту, установка дверних замків, виготовлення стелажу, проведення світла та встановлення вимикачів, встановлення мийки на кухні. Відповідач погодився виконати вказані роботи, які розпочав виконувати у серпні 2024 року, у зв`язку з чим періодично брав грошові кошти. 18 жовтня 2024 року відповідач попросив заплатити йому ще 27000 грн, на що позивач вказав йому про неякісно виконані роботи, відповідач пообіцяв, що все доробить. Він та його матір неодноразово зверталися до відповідача з проханням завершити виконання ремонтних робіт та виконати їх якісно, проте він відмовився. Не виконаними залишились роботи по встановленню ванни, неприкручений унітаз, розетки та вимикачі не встановлені, вхідні двері не працюють, стелаж невстановлений, підлога прогинається, з`явилася велика дірка у стіні, пошкоджені дах та стеля, внаслідок чого дах протікає, розбитий поріг. Після того, як відповідач відмовився виконати ремонтні роботи, вони звернулися до експерта Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, яким було проведено будівельно-технічну експертизу та встановлено вартість неякісно виконаних ремонтно-будівельних робіт, що становить 32330 грн. З приводу невиконання відповідачем ремонтно-будівельних робіт його матір звернулась до поліції. Позивач вважає, що внаслідок неякісно проведених ремонтно-будівельних робіт відповідачем були неправильно використані та пошкоджені матеріали, які були придбані для виконання ремонтних робіт на загальну суму 49892 грн, що підтверджується копіями чеків. Також з відповідача необхідно стягнути вартість оплачених робіт 39600 грн, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для належної експлуатації житлового будинку 2442,00 грн, вартість проведеної експертизи 4790,40 грн, витрачені кошти на переїзди на загальну суму 9000 грн та 10000 грн моральної шкоди, яка полягає в тому, шо він є інвалідом з дитинства 3 групи, а внаслідок дій відповідача його стан здоров`я суттєво погіршився, він перестав спокійно спати, хвилюється з приводу витрачених коштів, не може в повній мірі користуватись житловим будинком та проживати в ньому, змушений був звертатися до експерта, поліції.

Посилаючись на Закону України «Про захист прав споживачів», положення статей 206, 526, 599, 610, 1167 ЦК України просить задовольнити його позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_4 на його користь 133264,00 грн у відшкодування матеріальної та 100000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до судового засідання на 02 жовтня 2025 року.

07 жовтня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що викладені у позовній заяві доводи щодо обсягу робіт, які повинен був виконати ОСОБА_4 , про отримання ним наперед 27000 грн, а потім відмова від виконання робіт в повному обсязі та виконання робіт неякісно, не відповідають дійсності. Саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_3 звернулась до нього у приватному порядку з проханням здійснити ремонтні роботи у будинку по АДРЕСА_1 , вони домовились про оплату по факту виконаних робіт. Протягом серпня-вересня 2024 року він виконав наступні роботи: укріплення фундаменту з однієї сторони будинку, встановлення двох вікон, каналізацію, заливку підлоги, встановлення дверей (б/у). Двері та вікна були куплені не нові, а такі, що раніше були у використанні. Вартість будівельних матеріалів відшкодовувала ОСОБА_1 , більше він ніяких будівельних робіт не виконував, оскільки не було досягнуто домовленості про вартість робіт. ОСОБА_1 здійснювала оплату за фактично виконані роботи, тільки після їх погодження щодо якості та які вона особисто прийняла. Сплата 27000 грн не підтверджується належними та допустимими доказами, при отриманні грошових коштів за виконану роботу він завжди писав розписки, а тому на вказану суму повинна була бути також відповідна розписка. Судовий експерт Єзута О.В., на висновок якого посилається позивач на підтвердження неякісно виконаної відповідачем роботи, у висновку зазначив, що даний висновок є достовірним за умови, що інформація, яка міститься в наданих документальних об`єктах є достовірною. На дослідження експерту були надані лише копія технічного паспорту на житловий будинок та копії товарних чеків та видаткового листка, більша частина будівельних робіт, яка зазначена у експертному висновку, відповідачем не виконувалась. Отже, експертне дослідження виконане зі слів замовника, про проведення експертизи відповідач не був повідомлений. Також відповідач вважає, що позов пред`явлений неналежним позивачем, оскільки у нього була усна домовленість не з ОСОБА_3 , а з ОСОБА_1 .. Норми Закону України «Про захист прав споживачів» на правовідносини, які виникли між відповідачем та ОСОБА_1 , не розповсюджуються, оскільки відповідач не зареєстрований як суб`єкт господарювання, здійснював ремонтні роботи у приватному порядку за усною домовленістю. Відносини між фізичними особами регулюються Цивільним кодексом України.

20 жовтня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому позивач просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що дійсно деякі замовлення здійснювала його матір ОСОБА_1 за його погодженням, оскільки він є інвалідом з дитинства, а тому через хворобу йому важко вирішувати побутові питання, окрім того, він є власником будинку по АДРЕСА_1 , а тому шкода спричинена саме йому і він є належним позивачем у справі. Саме вказані у відзиві на позовну заяву виконані роботи відповідачем згідно з висновком експерта здійснені неякісно. Відповідач не виконав роботи по встановленню ванни, унітазу, розетки та вимикачі не встановлені, двері вхідні та інші не працюють, стелаж не прикручений, підлога прогинається, протікає дах внаслідок його пошкодження. Неякісні роботи були зроблені лише відповідачем, яким не має відповідної освіти та не є будівельником. У даних правовідносинах виконавцем робіт є відповідач, а він замовником послуг, а тому підлягає застосуванню Закон України «Про захист прав споживачів».

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представник позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила їх задовольнити та додаткового пояснила, що після купівлі будинку у селищі Березна постала необхідність у проведенні у ньому ремонтно-будівельних робіт, через соціальні мережі познайомилася з ОСОБА_4 , останній назвався будівельником, але сказав, що працює пожежником, показав свої ремонтні роботи на фото, усно домовились, що буде робити ремонт у будинку, строк виконання ремонтних робіт до 18 жовтня 2024 року. ОСОБА_4 попереджав про випадок, коли він виконав ремонтні роботи неправильно. Одночасно у будинку ремонтно-будівельні роботи здійснювали декілька осіб, зокрема проведенням води у будинок займалася інша особа. За усною домовленістю з ОСОБА_4 останній повинен був переробити виступаючу частину фундаменту, замінити вікна, а саме демонтаж старих вікон та встановлення нових (без відкосів), на стару підлогу покласти листи ОСБ, замінити розетки, додатково встановити ще 5 розеток, комору переобладнати під ванну кімнату, у якій зробити стіни з гіпсокартону, вирити траншеї для труб, покласти труби у ванній, залити підлогу, встановити ванну, унітаз. Вказані роботи відповідач виконав неякісно, ванну встановив неправильно, унітаз розбив, вхідні двері перекошені, до віконних рам не прикручені ручки, фіксатори до підвіконня. Оплату за ремонтні роботи здійснювала наперед, тобто до початку виконання робіт, за весь час здійснення ремонтних робіт у будинку була разів п`ять, її не все влаштовувало, що зробив ОСОБА_4 , але гроші йому платила. Після того як вона переїхала з дітьми до вказаного будинку, ОСОБА_4 попросив у неї 27000,00 грн та пообіцяв доробити всі ремонтно-будівельні роботи у будинку, вона заплатила йому вказану суму, але ОСОБА_4 відмовився доробляти ремонт. Просила повернути гроші, які були заплачені ОСОБА_4 за виконану роботу і вартість будівельних матеріалів, частину яких він пошкодив, а частиною яких незаконно заволодів.

Представник позивача адвокат Корнієнко Т.М. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову, зазначила, що позов пред`явлено неналежним позивачем, ОСОБА_4 діяв як фізична особа, а тому на дані правовідносини не розповсюджується Закон України «Про захист пав споживачів». Окрім того, між сторонами була усна домовленість про виконання ремонтно-будівельних робіт, відсутні докази про обсяг робіт, які повинен був виконати і які виконав ОСОБА_4 , одночасно з відповідачем ремонтні роботи у будинку позивача виконували і інші особи. ОСОБА_4 звітував перед ОСОБА_1 про виконану роботу, надавав фотозвіт, претензій з приводу якості виконаних робіт до відповідача не було. Що стосується висновку експерта, то він виконаний через шість місяців після виконання робіт, у перелік робіт, які зазначені у висновку експерта, включені роботи, які ОСОБА_4 не виконував, перелік робіт визначався зі слів ОСОБА_1 , окрім того висновок експерта зроблений відповідно до будівельних норм, а ОСОБА_4 не є будівельником, і про це було відомо ОСОБА_1 .. Всі будівельні матеріали, в тому числі і б/у двері, були куплені ОСОБА_1 , про купівлю будівельних матеріалів ОСОБА_4 останній звітував перед ОСОБА_1 , всі документи на купівлі будівельних матеріалів знаходяться у неї.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що згідно з Договором купівлі-продажу від 09 серпня 2024 року ОСОБА_3 придбав у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на підставі вказаного договору купівлі-продажу зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з наявними у матеріалах справи товарними чеками було придбано будівельні матеріали та обладнання: 10.10.2024 на суму 960,00 грн; 15.10.2024 на суму 2530,00 грн; 19.10.2024 на суму 142,00 грн; 25.09.2024 на суму 995,00 грн; 20.10.2024 на суму 60,00 грн; 17.08.2024 на суму 5077,00 грн; 04.09.2024 на суму 642,00 грн; 17.10.2024 на суму 2600,00 грн; 08.10.2024 на суму 65,00 грн; 25.09.2024 на суму 60,00 грн; 23.09.2024 на суму 660,00 грн; 03.10.2024 на суму 80,00 грн; 04.09.2024 на суму 908,00 грн; 09.10.2024 на суму 358,00 грн; 17.10.2024 на суму 340,00 грн, а всього на загальну суму 15477,00 грн (а.с. 29-30).

Відповідно до видаткового листа №51874 від 18 вересня 2024 року покупцем ОСОБА_5 було придбано товар у ФОП ОСОБА_6 на загальну суму 18396,23 грн (а.с.34).

Згідно з розпискою ОСОБА_4 від 17.08.2024, останній 17.08.2024 отримав аванс у сумі 2000 грн, та 1800 грн за виконану роботу (а.с.31).

Згідно із записами, виконаними на аркуші паперу, без зазначення прізвища, імені та по батькові особи, за виконану роботу отримано 1800 грн, за одне вікно, робота 500 грн (а.с.31 на звороті), за каналізацію, заливку підлоги отримано 8000 грн, роботу виконано; (а.с.32 на звороті).

Згідно з розпискою ОСОБА_4 від 27.08.2024, останній отримав 4000 грн за одну сторону фундаменту (а.с. 32).

Згідно з розпискою ОСОБА_4 від 14.08.2024, останній отримав 5000 грн за двері та їх установку (а.с. 33).

Згідно з квитанцією №МЕВК-РМВА-ТТ49-3АХ1 від 20.08.2024 ОСОБА_3 перераховано на картку № НОМЕР_1 кошти у сумі 500,00 грн (а.с.34 на звороті). Як пояснила в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , 500 грн було перераховано ОСОБА_4 за доставку будівельних матеріалів.

Як вбачається з роздруківок з мобільного телефону, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 велася переписка з приводу виконання ремонтно-будівельних робіт у будинку (а.с. 35-39).

Згідно з висновком експертного дослідження №ЕД-19/125-25/661-БТ від 07 травня 2025 року вартість фактично виконаних ремонтно-будівельних робіт у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент проведення дослідження становить 78425,00 грн.

Вартість неякісно виконаних ремонтно-будівельних робіт у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент проведення дослідження становить 32330,00 грн.

Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для належної експлуатації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме улаштування зовнішніх віконних укосів з дошок, заповнення отворів у стінах та стелі приміщення ванної кімнати шпаклівкою станом на момент проведення дослідження становить 2442,00 грн..

З приводу невиконання ОСОБА_4 домовленостей по виконанню ремонтних робіт та їх неякісне виконання, отримання грошових коштів, ОСОБА_1 зверталась до поліції.

11 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області з приводу невиконання ОСОБА_4 домовленостей щодо проведення ремонтних робіт у будинку, де вона проживає, зазначила, що ОСОБА_4 взяв за ремонт близько 100000 грн, а ремонт зробив частково, неякісно.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 11 листопада 2024 року, зареєстрованого в ЄО №64928, під час проведеної перевірки ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_4 встановлено не було. В ході перевірки ОСОБА_4 пояснив, що дійсно з серпня по жовтень місяць 2024 року за усною домовленістю він виконував ремонтні роботи у будинку ОСОБА_1 , всі роботи були ним виконані в повному обсязі та оплачені ОСОБА_1 після їх виконання, ніяких коштів наперед не брав (а.с. 100-109).

22 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до поліції по факту невиконання ОСОБА_4 домовленостей щодо проведення ремонтних робіт у будинку, де вона проживає. ОСОБА_1 пояснила, що в першій половині серпня вона найняла ОСОБА_4 , щоб останній зробив ремонтні роботи в її будинку, ОСОБА_4 домовленостей не виконав, взяв грошові кошти у сумі 78000 грн за проведення ремонтних робіт, але ремонт зробив неякісно та заволодів частиною будівельних матеріалів. В ході перевірки ОСОБА_4 пояснив, що дійсно у серпні місяці 2024 року за усною домовленістю він почав виконувати ремонтні роботи у будинку ОСОБА_1 , але ніяких коштів наперед не брав, всі виконані ним роботи були оплачені частинами, ОСОБА_1 особисто приймала роботу і ніяких претензій до нього не мала. За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 22 травня 2025 року, зареєстрованого в ЄО №39940 від 22 травня 2025 року (ЄО №41723 від 28 травня 2025 року), під час проведеної перевірки ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_4 встановлено не було, ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду в приватному порядку (а.с. 87-99).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до статті 1-1 Закону цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відповідно до статті 1 цього Закону виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (п.3); робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п.21); споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.22).

Відповідач не зареєстрований як суб`єкт господарювання, а тому норми Закону України «Про захист прав споживачів» на правовідносини, які виники між позивачем та відповідачем, які є фізичними особами, не розповсюджуються.

Якщо ремонтні роботи виконувала фізична особа (не ФОП/підприємець), відповідальність за неякісне виконання та відшкодування шкоди лягає саме на цю особу (виконавця), а не на державу чи іншу невинну сторону, керуючись принципом відшкодування шкоди, завданої деліктом (позадоговірним правопорушенням), де ключовими є доведення факту шкоди, її розміру та причинно-наслідкового зв`язку з діями недобросовісного виконавця. Важливо доводити не лише недоліки робіт, але й прямий зв`язок між ними та завданою майновим або моральним збитком, зважаючи на положення ст. 1166 ЦК України, договори підряду, навіть усні, регулюються Цивільним кодексом.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях. (ст.ст.12,81 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п.2 ст.11 України).

Позивач, як власник квартири, по справі є належним, адже у ст.386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Такі правові висновки підтримуються на даний час Верховним Судом, зокрема в постанові від 25 лютого 2019 року в справі № 466/4051/15-ц.

Судом встановлено, що фактично між сторонами було укладено усний договір про виконання ремонтно-будівельних робіт у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 у період часу з серпня до 18 жовтня 2024 року на замовлення ОСОБА_1 виконував ремонтно-будівельні роботи у вказаному будинку.

Зокрема, матеріалами справи підтверджено та не заперечується самим відповідачем, що він виконував наступні ремонтно-будівельні роботи: укріплення фундаменту з однієї сторони будинку (а.с. 32, 36); установка вхідних дверей б/у (а.с.33, 95), заміна двох старих вікон на нові металопластикові вікна, підвіконня (без відкосів) (а.с. 31 на звороті, 37, 95); у ванній кімнаті (санвузлі): заливка підлоги, стіни із гіпсокартону, установка ванної (а.с. 95); укладка ОСБ плити без демонтажу підлоги, яка була просівша, за бажанням ОСОБА_1 (а.с.95).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 отримував оплату за вже виконані роботи, окрім отримання 17.08.2024 авансу у розмірі 2000 грн (а.с. 31).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за виконані ним ремонтно-будівельні роботи та за послуги по доставці будівельних матеріалів оплату у загальній сумі 34290,00 грн.

Щодо переліку робіт та їх вартості на загальну суму 15990,00 грн, які зазначені на аркуші паперу, то представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що за виконання вказаних робіт вона 19.10.2024 заплатила ОСОБА_4 22000,00 грн, з яких 16000,00 грн за виконані роботи та 6000,00 грн за придбані ОСОБА_4 будівельні матеріали.

Водночас з тим, докази про оплату та отримання ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 22000,00 грн позивачем не надані, на вказаному аркуші відсутні відомості про особу, яка виконала чи має намір виконати перелічені ремонтно-будівельні роботи, та про отримання особою грошових коштів, дата їх отримання, а тому суд не бере їх до уваги (а.с. 29),

Згідно з висновком експертного дослідження №ЕД-19/125-25/661-БТ від 07 травня 2025 року на дослідження надано: копію технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_2 , виготовленого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 24.07.2009 (інвентарний номер 533) на 2 аркушах; копії товарних чеків та видаткового листа, разом на 5 аркушах. Огляд житлового будинку здійснено 31.01.2025 у присутності ОСОБА_1 ..

Під час візуального огляду встановлено, що у житловому будинку виконано комплекс ремонтно-будівельних робіт, частина яких виконана неякісно, зокрема: 1) при підшивці стелі, обшивці стін приміщення «санвузлу» та металевої ванни у ньому гіпсокартонними листами; 2) при муруванні окремої ділянки цоколю з керамічної цегли; 3) монтаж металевого вхідного дверного блоку; 4) установлення у приміщеннях №1-3 «кімната» та №1-4 «кімната» вимикачів та розеток.

Водночас з тим, необхідно зазначити про те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша,третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав в повному обсязі ремонтно-будівельні роботи, а виконані роботи є неякісними. Обсяг робіт, які повинен був виконати відповідач, складались із перероблення комори під ванну кімнату, встановлення ванної, унітазу, бойлеру, заміна підлоги, заміна двох старих вікон на нові металопластикові вікна, заміна розеток та встановлення ізоляції, заміна дверей та фундаменту, установка дверних замків, виготовлення стелажу, проведення світла та встановлення вимикачів, мийки на кухні. Не виконаними залишились роботи по встановленню ванни, унітазу, розеток та вимикачів, вхідні двері не працюють, стелаж невстановлений, підлога прогинається, з`явилася велика дірка у стіні, пошкоджені дах та стеля, внаслідок чого протікає дах, розбитий поріг.

Разом з тим, у судовому засіданні представник позивача Чала К.О. вказувала на те, що ванна встановлена, але на її думку, неправильно; унітаз встановлений, але пошкоджений; розетки та вимикачі встановлені, але залишилися отвори у стіні, не зроблена їх ізоляція; неправильно встановлені вхідні двері, дверне полотно має пошкодження та корозію; неякісно встановлені вікна; неякісно зроблено фундамент, пошкоджені дах та стеля.

Предметом доказування по даній справі є, зокрема, наявність недоліків у виконуваній роботі, наявність збитків та їх розміру, наявність причинно-наслідкового зв`язку між недоліками у роботі та діями виконавця робіт.

Обґрунтовуючи розмір заявлених позовних вимог у частині відшкодування майнової шкоди позивач просив стягнути з відповідача 27000, 00 грн. сплачених йому 18 жовтня 2024 року, 49892,00 грн за неправильно використані та пошкоджені матеріали, які були придбані для виконання ремонтних робіт; вартість оплачених відповідачу робіт на суму 39600 грн, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для належної експлуатації житлового будинку 2442,00 грн, вартість проведеної експертизи 4790,40 грн, витрачені кошти на переїзди на загальну суму 9000 грн.

Водночас з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що 18 жовтня 2024 року позивачем було сплачено ОСОБА_4 27000,00 грн та за що саме; що всі придбані на ремонт будівельні матеріали на загальну суму 49892 грн були неправильно використані та пошкоджені відповідачем, як і відсутні докази того, що будівельні матеріали придбавалися ОСОБА_4 , при цьому ним були придбані зайві будівельні матеріали та які саме, а також заволодіння відповідачем частиною будівельних матеріалів.

Висновком експертного дослідження №ЕД-19/125-25/661-БТ від 07 травня 2025 року було встановлено вартість фактично виконаних ремонтно-будівельних робіт, вартість неякісно виконаних ремонтно-будівельних робіт та вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для належної експлуатації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас з тим, даним висновком не визначено розмір збитків, завданих неякісним виконанням ремонтно-будівельних робіт.

При цьому, вказані розрахунки проводилися за допомогою програмного комплексу АВК-5 «Автоматизований випуск кошторисно-ресурсної документації», який призначений для автоматизованого випуску кошторисно-ресурсної документації використаної всіма учасниками будівництва та рекомендується для застосування учасниками інвестиційного процесу при визначенні вартості будівництва, вартість робіт розраховувалася як інвесторська кошторисна документація, види робіт прийняті з урахуванням вимог чинних нормативних документів у галузі будівництва.

Проте, ОСОБА_4 не є професійним будівельником, а працює пожежником, і про це було відомо позивачу, окрім того, представник позивача Чала К.О. у судовому засіданні зазначила про те, що ОСОБА_4 попереджав її про те, що мав раніше претензії від інших замовників з приводу якості виконаних ним ремонтних робіт, проте, незважаючи на це, позивач та вона погодились на виконання ремонтних робіт саме ОСОБА_4 ..

Згідно з висновком експертного дослідження на дослідження надано: копію технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_2 , виготовленого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 24.07.2009 (інвентарний номер 533) на 2 аркушах; копії товарних чеків та видаткового листа, разом на 5 аркушах.

Огляд житлового будинку здійснено 31.01.2025 у присутності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 не запрошувався. Види та перелік ремонтно-будівельних робіт, проведених у будинку позивача, визначалися зі слів ОСОБА_1 ..

Проте, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обсягу ремонтно-будівельних робіт, про виконання яких було досягнуто усної домовленості між представником позивача та ОСОБА_4 ..

На дослідження експерта надано видатковий лист №51874 від 18 вересня 2024 року, згідно з яким покупцем є стороння особа, а саме ОСОБА_5 , яким було придбано товар у ФОП ОСОБА_6 на загальну суму 18396,23 грн (а.с.34).

Що стосується виявлених дефектів виконаних ремонтно-будівельних робіт, то слід врахувати, що ОСОБА_1 на укріплення фундаменту купувалася не нова цегла, а бувша у використанні; вхідні двері також були куплені не нові, а вживані.

Відповідно до положень Закону України "Про судову експертизу" незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються процесуальним порядком призначення судового експерта, кримінальною відповідальністю судового експерта за свідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, можливістю призначення додаткової та повторної судової експертизи.

Висновок експерта згідно зі статтею 110 ЦПК України є доказом, який не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України.

З огляду на викладене, та ураховуючи зазначені у висновку обмеження щодо достовірності висновку експертного дослідження, а саме те, що даний висновок експертного дослідження є достовірним за умови, що інформація, яка міститься в наданих документальних об`єктах є достовірною, суд не бере його до уваги висновок експерта як такий, що суперечить іншим матеріалам справи.

Позивачем також не надано належні та допустимі докази щодо наявності збитків, завданих неякісним виконанням ремонтно-будівельних робіт відповідачем, та їх розміру.

Фактично, як вбачається із змісту позовної заяви, позивач завдані збитки оцінює як вартість всіх будівельних матеріалів, які були куплені для проведення ремонтно-будівельних робіт, та сплачені відповідачу кошти за виконані ним ремонтно-будівельні роботи.

Як вбачається із переписки з телефону, яка велася позивачем з ОСОБА_4 , останній звітував про виконану ним роботу, будь-яких претензій з приводу якості виконаної роботи позивач не висловлював.

За результатами розгляду звернень ОСОБА_1 до органу поліції під час проведеної перевірки ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_4 встановлено не було.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак позивач під час судового розгляду справи, не довів ті обставини, на які посилається як на підстави своїх вимог.

Згідно з ч.1 статті 89 ЦПК України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що доводи щодо заподіяння відповідачем шкоди, а також розмір матеріального збитку не доведено належними та допустимими доказами, а тому суд не має підстав вважати позовні вимоги доведеними, у зв`язку із чим в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, у відповідності до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Позивач обґрунтовує завдання йому моральної шкоди тим, що він є інвалідом з дитинства 3 групи, а внаслідок неякісно проведених відповідачем ремонтних робіт суттєво погіршився стан його здоров`я, він перестав спокійно спати, хвилюється з приводу витрачених коштів, не може в повній мірі користуватись житловим будинком та проживати в ньому, змушений був звертатися до експерта, поліції.

Водночас з тим, суду не надано належних доказів, зокрема медичної документації, на підтвердження стану здоров`я позивача, зокрема, його суттєвого погіршення після виконання відповідачем ОСОБА_4 ремонтних робіт у його будинку.

Судом встановлено, що саме представник позивача ОСОБА_1 , а не позивач, зверталися до експертної установи, до поліції, з 18 жовтня 2024 року позивач проживає у належному йому на праві власності будинку.

Окрім того, як зазначила представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні, відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн, є необхідною для відновлення стану здоров`я членів всієї родини, а не лише позивача.

З огляду на викладене, судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди.

Кеpуючись статтями 1166, 1167 ЦК України, статтями 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист прав споживачів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача:

ОСОБА_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач:

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.В. Волошина