ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 645/1297/17-ц

провадження № 22-ц/818/5258/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Львової С.А.,

учасники справи:

заявник Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

стягувач ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2025 року в складі судді Костіної І.Г.

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , звернувся до суду з поданням про розшук боржника.

Подання мотивовано тим, що у Немишлянському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження АСВП №54504641 з примусового виконання з примусового виконання виконавчого листа № 645/1297/17, виданого 01.08.2017 Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2017 та до повноліття дитини.

Станом на 01.11.2021 заборгованість по аліментам складає суму боргу 122933,19 грн. 25.11.2021 боржником на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти для погашення заборгованості по аліментам у розмірі 122933,19 грн.

Для забезпечення реального виконання рішення 04.05.2023, 26.02.2025 державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника. 16.11.2023, 30.07.2024, 26.02.2025 винесені постанови про арешт коштів боржника, які надіслані банківським установам. 01.07.2024, 13.11.2024 боржнику направлено виклик державного виконавця. Інформації стосовно призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період вказаного громадянина не виявлено. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та , відомості щодо права власності на нерухоме майно у боржника відсутнє, арешт накладено та внесено до відповідних реєстрів.

02.08.2022, 13.09.2022, 19.12.2022, 04.05.2023, 16.11.2023, 28.12.2023, 17.04.2024, 30.07.2024, 29.10.2024, 26.02.2025, 14.03.2024 направлено електронні запити до наступних установ: запит до ДФС/ДПСУ про реєстраційні номери облікових карток платників податків та/або джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, запит до ДПСУ щодо перетину боржником державного кордону України, запит до МВС щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, запит до Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи, вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, ДМСУ.

02.11.2022, 30.07.2024 винесено повідомлення про роз`яснення відповідно до статті 164 Кримінального кодексу України будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати коштів на утримання дітей (аліментів) у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів, вважаються злісним ухиленням від сплати аліментів.

04.05.2023, 26.02.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а саме: на транспортні засоби боржника, інформації внесена до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. 04.05.2023 року винесено постанову про розшук боржника.

Зазначив, що державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за місцем проживання боржника, за адресою: АДРЕСА_1 , проте двері ніхто не відчинив.

Зі слів стягувача ОСОБА_1 боржник ОСОБА_2 мешкає та проживає на теперішній час у м. Києві.

Вказав, що на боржника ОСОБА_2 , згідно з частиною першою статті 477 Кримінального процесуального кодексу України відкрито кримінальне провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України за несплату аліментів.

Станом на 01.07.2025 заборгованість ОСОБА_2 по аліментам складає: загальна сума боргу 108 653,47 грн + штраф у розмірі 30% (відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження») за несплату аліментів складає суму у розмірі 28 835,85 грн + 303,00 грн; витрати виконавчого провадження (відповідно до п. 1, ч. 3 та п. п. 2, 3 ст. 42 ЗУ "Про виконавче провадження" Кошти виконавчого провадження); + виконавчий збір 10% (відповідно до п. п. 1, 2 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження" складає 10865,35 грн, загальна сума складає 148 657,67 грн.

Зазначив, що фактичне перебування боржника а ході проведення виконавчих дій не встановлено.

Просив оголосити у розшук боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , серія/номер паспорта НОМЕР_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 , але зі слів стягувача ОСОБА_1 мешкає та проживає у м. Києві, засоби зв`язку тел. ; виконання ухвали про розшук боржника доручити органам Національної поліції.

Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2025 року у задоволенні подання старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розшук боржника відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким подання задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підстава відмови у задоволенні подання державного виконавця про розшук боржника ґрунтувалась на нормах законодавства, що втратили чинність. А з приводу запиту щодо місця реєстрації боржника, державним виконавцем в ході виконання виконавчого провадження надсилались запити до ДМС для отримання вищевказаної інформації. Зазначив, що до подання надавались скановані копії конвертів з довідкою про повернення листів у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Також в поданні вказувалось, що в ході примусового виконання виконавчого документа, державним виконавцем здійснювались неодноразові виходи за адресою мешкання боржника, проте двері ніхто не відчинив, боржника за вказаною адресою не виявлено, про що державним виконавцем складено відповідні акти. На виклики державного виконавця, боржник ОСОБА_2 , не з`являється.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державний виконавець не вжив усіх необхідних та визначених законом заходів для встановлення місця знаходження боржника, а подання державного виконавця не містить доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих приватним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні в Немишлянському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження №54504641 з примусового виконання виконавчого листа №645/1297/17, виданого 01.08.2017 Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2017 та до повноліття дитини.

29.08.2017 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області відкрито виконавче провадження №54504641 щодо примусового виконання судового рішення. Копію постанови також направлено ОСОБА_2 (а.с.12-13 том 2).

02.11.2022 боржника ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстру боржників за несплату аліментів (а.с.23 том 2).

04.05.2023 державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві користування вогнепальною зброєю, тимчасове обмеження у праві полювання та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (а.с.27-29 том 2).

Постановою державного виконавця від 04.05.2023 оголошено у розшук майно боржника, а саме: транспортний засіб LEXUS д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 (а.с.32 том 2).

На підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», 16.11.2023, 30.07.2024, 26.02.2025 винесені постанови про арешт коштів боржника, які надіслані банківським установам (а.с.24,33,39 том 2).

26.02.2025 постановою державного виконавця встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами (а.с.91 том 2).

26.02.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 30 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 28 846,13 грн (а.с.90 том 2).

В ході примусового виконання судового рішення, державним виконавцем було направлено електронні запити до ДФС/ДПСУ про реєстраційні номери облікових карток платників податків та/або джерела отримання доходів боржників фізичних осіб, про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців; ДПСУ щодо перетину боржником державного кордону України; МВС щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів; Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи, вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю; ДМСУ.

02.08.2022, 13.09.2022, 19.12.2022, 04.05.2023, 16.11.2023, 28.12.2023, 14.03.2024, 17.04.2024, 30.07.2024, 29.10.2024,26.02.2025, 10.07.2025, 16.07.2025 отримано відповіді від вищевказаних установ про те, що за вказаними параметрами в Державної прикордонної служби України дані щодо перетину боржником державного кордону відсутні; боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває; фізична особа, яка отримує доходи від податкового агента - відомості не значиться; ПФУ - 3 - особу знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходу; інформація яка містить банківську таємницю - кошти відсутні.

Згідно відповіді ДМСУ боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресом АДРЕСА_1 (а.с.107 том 2).

Відповідно до інформації наданої у відповідь на запит до МВС дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби за боржником зареєстровано - Марка ТЗ: LEXUS Модель ТЗ: ЕS 350 Категорія ТЗ: легковий Рік виробництва ТЗ: 2007 VIN: НОМЕР_4 , Номер кузова: НОМЕР_4 ; Номерний знак: НОМЕР_3 Колір ТЗ: сірий РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 Назва боржника: ОСОБА_2 . Серія/номер паспорта: НОМЕР_2 .

Державним виконавцем 29.04.2025, 05.06.2025 направлено вимоги до філії Державної установи «Центр пробації в Харківській області», Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, Департаменту охорони здоров`я ХМР (а.с.109-111 том 2).

23.06.2025 на адресу Відділу надійшла відповідь філії Державної установи «Центр пробації в Харківській області», про те, що за результатами перевірки, проведеної на підставі отриманих відповідей від структурних підрозділів філії та відповідно до даних Єдиного реєстру засуджених осіб, узятих під варту, встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по обліках уповноважених органів з питань пробації Харківської області не проходив (а.с.112 том 2).

23.06.2025 на адресу Відділу надійшла відповідь Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про те, що в установах виконання покарань Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не утримується (а.с.113 том 2).

Також, в ході примусового виконання виконавчого документа, державним виконавцем здійснювались неодноразові виходи за адресою мешкання боржника, проте двері ніхто не відчинив, боржника за вказаної адреси не виявлено, про що державним виконавцем складені відповідні акти (а.с.38,94,98,108 том 2).

На виклики державного виконавця боржник ОСОБА_2 не з`являється (а.с.34-36,89,93,100 том 2).

З повідомлення Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області від 18.08.2024 вбачається, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів батьків та сусідів за даною адресою не проживає (а.с.43 том 2).

З довідки, затвердженої начальником ВП № 3 ХРУП № № ГУНП в Харківській області 10.10.2024 вбачається, що при виїзді за адресою: АДРЕСА_2 , у вказаному домоволодінні двері ніхто не відчинив. Зі слів сусіда ОСОБА_4 у будинку мешкають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а їхнього сина ОСОБА_7 за даною адресою не бачив з 2021 року. Під час додаткового виїзду за вказаною адресою двері ніхто не відчинив. Встановити місце мешкання ОСОБА_2 не представилось за можливе (а.с.66-67 том 2).

Матеріали справи свідчать про те, що в провадженні СД ВП № « ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000450 від 14.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

З розрахунку Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ВП № 51504641 вбачається, що загальна сума боргу станом на 01.07.2025 по аліментам складає: 108653,47 грн + штраф 30% за несплату аліментів у розмірі 28835,85 = 137489,32 грн + 303,00 грн витрати виконавчого провадження + виконавчий збір 10865,35 грн (а.с.114-116 том 2).

Також матеріали справи свідчать про те, що стягувач ОСОБА_1 повідомляла державного виконавця про те, що боржник ОСОБА_2 наразі мешкає у м. Києві.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначене конституційне положення відображено і у пункті 7 частини 3 статті 2 та статті 18 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачено частиною 4 статті 19 Закону №1404-VІІІ, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

За приписами частини 1 статті 36 Закону №1404-VІІІ у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно зі статтею 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Відповідно до пункту 4 розділу ІХ Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника.

За змістом указаних правових норм обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені законом. До заходів, які необхідні для своєчасного та повного виконання рішення, зокрема, належить оголошення розшуку боржника.

Підставою для звернення до суду з відповідним поданням є відсутність відомостей про місце проживання чи місце перебування боржника фізичної особи.

Звертаючись до суду з таким поданням, виконавець повинен надати докази про те, що ним вживалися заходи, спрямовані на встановлення фактичного місцезнаходження боржника, але це не дало позитивних результатів. Такими доказами можуть бути: а) отримані відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримана інформація від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржниці; в) перевірка наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримана інформація щодо місця роботи боржника; ґ)отримана інформація про боржника з інших джерел.

Отже, звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження та безрезультатність виконавчих дій через не виявлення фактичного місцезнаходження боржника.

Разом з тим, із наданих доказів неможливо у повній мірі встановити, що державним виконавцем вчинялись дії щодо з`ясування місця знаходження боржника ОСОБА_2 , оскільки на підтвердження ухилення боржника від виконання виконавчого документу та відсутність боржника останнім надано акти про відсутність ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Між тим, маючи у своєму розпорядженні інформацію про те, що боржник ОСОБА_2 наразі фактично мешкає у м. Києві та маючи телефонний контакт, держаним виконавцем не здійснено перевірку місця проживання боржника, яке відрізняється від місця реєстрації.

Відмовляючи у задоволені подання суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що звернення державного виконавця до суду з поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника, однак такі докази до подання державним виконавцем долучено не було.

Крім того, відмовляючи у задоволенні подання, суд виходив також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, а тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося "згідно із законом", не переслідувало легітимну ціль та було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню виконавця до суду першої інстанції у випадку доведеності ним необхідності застосування судом такого заходу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення.

Ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді Ю.М. Мальований

О.Ю. Тичкова