Провадження № 6/643/392/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Новіченко Н.В., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про відвід судді Новіченко Н.В. від розгляду справи № 643/11316/25

за заявою 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2 в особі його представника

ОСОБА_1

про поворот виконання судового наказу Салтівського районного суду

міста Харкова від 11.07.2025 у справі № 643/11316/25

ВСТАНОВИВ:

20.11.2025 року ОСОБА_1 (далі заявник-1), ОСОБА_2 , в особі його представника ОСОБА_1 (далі заявник-2) звернулися до Салтівського районного суду міста Харкова із заявою про поворот виконання судового наказу Салтівського районного суду міста Харкова від 11.07.2025 у справі № 643/11316/25 за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житло-комунальні послуги у розмірі 69 957, 81 грн.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 24.11.2025 розгляд заяви було призначено на 08.12.2025.

08.12.2025 розгляд заяви було відкладено на 25.12.2025 року.

23.12.2025 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід судді Новіченко Н.В. від розгляду справи № 643/11316/25.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За таких обставин, оскільки заява про відвід судді Новіченко Н.В. подана Шишовим Г.Л. 23.12.2025 року, тобто пізніше ніж за три доби до судового засідання, призначеного на 25.12.2025 року, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглянувши подану заяву про відвід судді Новіченко Н.В. від розгляду справи № 643/11316/25, суд зазначає наступне.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях статей 36-41 Цивільного процесуального кодексу України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з цим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було унормовано у статті 36 Цивільного процесуального кодексу України.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом частини третьої статті 39 Цивільного процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим.

У частині четвертій статті 39 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Цивільний процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Обґрунтовуючи заяву про відвід заявник посилається на те, що у межах цієї судової справи 11.07.2025 р. суддею Новіченко Н.В. було постановлено ухвалу (судовий наказ 643/11316/25, провадження № 2-н/643/2285/25), на підставі якої відбулося примусове списання грошових коштів з банківських рахунків за ВП № 79404481 від 21.10.2025 р. У подальшому зазначену ухвалу судді Новіченко Н.В. було скасовано ухвалою суду за провадженням № 2-с/643/190/25 цієї ж справи. Подана ОСОБА_1 заява про поворот виконання позивача безпосередньо пов`язана з наслідками скасування процесуального акта, автором якого є ця ж суддя, та спрямована на усунення майнових наслідків її виконання. Незважаючи на те, що судовий наказ було ухвалено в наказному (скороченому) провадженні без розгляду обставин та без виклику сторін, та те, що передача матеріалів заяви про поворот виконання раніше визначеному складу суду формально відповідає процедурі Єдиній судовій інформаційно- телекомунікаційній системі ЄСІТС, та здійснена в межах тієї ж судової справи, участь судді у розгляді наслідків скасування власного процесуального рішення, яким уже було реально втручено у майнові права, об`єктивно викликає сумнів у її неупередженості та створює конфлікт процесуальних ролей. Крім того, заявник зазначає, що у 2022 році суддя Новіченко Н.В. вже розглядала іншу цивільну справу за № 643/18125/21, провадження № 2/643/2020/22 за позовом того самого позивача до тих самих фігурантів та 26.01.2022 ухвалила процесуальне рішення на користь цього ж позивача. Таким чином, суддя неодноразово здійснювала розгляд спорів за участю одного й того самого позивача та формувала правову позицію на його користь, що в сукупності з розглядом наслідків скасування власного процесуального акта об`єктивно посилює сумнів у її неупередженості. Окремо заявник зазначає, що ухвала у даній справі була постановлена без її належної реєстрації та без відображення в ЄСІТС (підсистема «Електронний суд»). Станом на 19.12.2025 р. та на момент подання цієї заяви відповідна ухвала відсутня в електронному кабінеті учасника справи, а будь які процесуальні повідомлення через ЄСІТС не надходили. Це видно з скріншотів розділів «Електронний суд» де у кабінеті Шишова Г.Л., у розділі «Мої справи» на дату 08.07.2025 р. знаходиться № справи 643/11316/25, та видно «Мій процесуальний статус у справі» - Заявник (не Відповідач чи Боржник). «Заходячи» у цю справу з`являються два провадження (6/643/392/25 від 20.11.2025 р. та 2-с/643/190/25 від 06.11.2025 р.) тобто зазначеного вище провадження № 2-н/643/2285/25 від 11.07.2025 р. по справі № 643/11316/25 немає. Постановлення процесуальних рішень поза межами ЄСІТС та без належного повідомлення сторін позбавляє можливості своєчасно реалізувати процесуальні права, порушує принципи відкритості та рівності сторін, а також створює обґрунтоване враження вибіркового процесуального сприяння одній зі сторін спору. У сукупності наведені обставини з точки зору об`єктивного спостерігача створюють обґрунтований сумнів у неупередженості судді та несумісні з принципом справедливого судового розгляду.

Надаючи оцінку вказаним вище доводам заявника суд звертається до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України», яке відповідно до частини 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України є джерелом права.

Так, у вказаному вище рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Повертаючись до обставин цієї справи суд зазначає, що у заяві про відвід ОСОБА_1 взагалі не обґрунтовано яким саме чином ухвалення суддею Новіченко Н.В. судового рішення у справі № 643/11316/25 свідчить про її пряму чи побічну заінтересованість у розгляді даної цивільної справи № 643/11316/25, або викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Доводи заявника носять суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу чи факту вчинення дій, які б свідчили про зацікавленість судді Новіченко Н.В. у розгляді справи № 643/11316/25, її упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність судді, у заяві не наведено.

Крім того, з доводів заявника у цій справі не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді Новіченко Н.В. у розгляді справи № 643/11316/25.

З огляду на викладене суд вважає, що наведені заявником обставини не є підставою для відводу судді Новіченко Н.В. від розгляду справи, а реалізація суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами Цивільного процесуального кодексу України, не свідчить про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Також суд зауважує, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України).

При цьому суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в ухвалах від 26.07.2024 у справі № 563/1708/23, від 26.07.2024 у справі № 127/12891/20.

Враховуючи наведене, викладені у заяві про відвід судді Новіченко Н.В. доводи мають суб`єктивний характер та не свідчать про те, що суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи № 643/11316/25, як і не свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді, у зв`язку з чим заявлений відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 40, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Новіченко Н.В. від розгляду справи № 643/11316/25 залишити без задоволення.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.В. Новіченко