Справа № 346/5883/25
Провадження № 2-о/346/363/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Ковалюк А. І.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яку подано в її інтересах адвокатом Різником Сергієм Григоровичем, заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.11.2025 року відкрито окреме провадження у даній справі.

26.11.2025 року представник заінтересованої особи Тіщенко Артур Вікторович подав через підсистему «Електронний Суд» пояснення, в яких просить, серед іншого, відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявницею та її представником не доведено обґрунтованості заявлених вимог.

В підготовчому засіданні 19.12.2025 року представник заінтересованої особи також просив відмовити у задоволенні вказаної заяви.

Заявниця та її представник, адвокат Кочержук Зоряна Володимирівна в підготовчому засіданні 19.12.2025 року вважали вимоги заяви обґрунтованими та просили заяву задовольнити.

Суд, заслухавши вказаних учасників (їх представників), вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до правил, передбачених ч. 6 ст. 294 та ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 293 ЦПК України). Тобто мають право на вирішення спору за належною позовною вимогою у відповідному виді судочинства. Вказане узгоджується із висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року, винесеній у справі № 320/948/18, від 30.01.2020 року, винесеній у справі № 287/167/18-ц.

Заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 26.05.2021 року, винесеній у справі №523/19129/19, та від 17.11.2021 року, винесеній, винесеній у справі №214/1816/20.

Зі змісту заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання нею грошового забезпечення відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» після зниклого безвісти ОСОБА_2 .

Пунктом 2 частини 1 статті 3 цього Закону передбачено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч.6 ст. 9 вказаного Закону за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, в силу вимог положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України дана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається, що встановлення відповідного факту пов`язане з подальшим вирішенням спору про право (щодо соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей), який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження, що зумовлює залишення заяви без розгляду.

Отже, заявниця має право подати відповідний позов в порядку загального позовного провадження.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 260, 261, ч.6 ст.294, ч.4 ст.315, ст.353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , яку подано в її інтересах адвокатом Різником Сергієм Григоровичем, заінтересована особа: Міністерство оборони України (місцезнаходження юридичної особи: 03168, м. Київ, вул. Повітряних Сил, буд. 6, ), про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2017 року по 14.05.2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який зник безвісти 14.05.2025 року, під час виконання бойового завдання по стримуванню російської агресії в межах населеного пункту Полтавка Краматорського району Донецької області, залишити без розгляду на підставі ч.6 ст.294 та ч.4 ст.315 ЦПК України.

Роз`яснити заявниці ОСОБА_1 , що вона має право відповідний позов в порядку загального позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя: Калинюк О. П.