УХВАЛА

24 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 695/292/20

провадження № 61-16124ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу представника Державного навчального закладу «Золотоніський професійний ліцей» - адвоката Лучинович Інни Віталіївни на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 червня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Золотоніський професійний ліцей» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

поновити строк звернення до суду, пропущений з поважних причин;

визнати незаконним та скасувати наказ Державного навчального закладу «Золотоніський професійний ліцей» (далі - ДНЗ «Золотоніський професійний ліцей») від 10 жовтня 2019 року № 110-КР «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з навчально-виховної роботи».

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року, позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду, встановлений статтею 233 Кодексу законів про працю України, як пропущений з поважних причин.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора ДНЗ «Золотоніський професійний ліцей» від 10 жовтня 2019 року № 110-КР «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з навчально-виховної роботи».

Здійснено розподіл судових витрат.

У грудні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ДНЗ «Золотоніський професійний ліцей» - адвоката Лучинович І. В. на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 червня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом позову в цій справі є: про визнання незаконним та скасування наказу роботодавця про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відповідно до якого ОСОБА_1 оголошено догану.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ураховуючи наведене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Враховуючи зазначене вище рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 червня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадки, передбачені підпунктом а), б), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у справі незначної складності, підлягають касаційному оскарженню, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, неможливість спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Однак, в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовано не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин, з урахуванням сталої судової практики Верховного Суду в справах щодо перевірки законності наказів роботодавця про оголошення працівнику догани та поновлення строку звернення з позовом до суду, заявником належно не обґрунтовано.

При цьому, окреслені заявником обставини, які на його переконання потребують формування Верховним Судом правозастосовчої практики, в переважній більшості стосується оцінки судами сутті проступку та визнання його дисциплінарним та обставин і підстав для поновлення позивачу строку для звернення до суду, що встановлюється та оцінюється судами в кожному конкретному випадку за загальним правилом, визначеним статтею 89 ЦПК України.

Посилання заявника на пункт б) частини третьої статті 389 ЦПК України є необґрунтованими, оскільки заявник належно не обґрунтував та не вказав, які саме обставини встановили суди у цій справі, які ДНЗ «Золотоніський професійний ліцей» не зможе спростувати при розгляді справи № 695/324/20 за позовом ОСОБА_1 до ДНЗ «Золотоніський професійний ліцей» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; заявником не наведено міркувань щодо взаємозв`язку, встановлених судами обставин в справі № 695/292/20 із справою № 695/324/20.

Посилання заявника на випадок, передбачений підпунктом г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, є безпідставним, оскільки Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області, відкриваючи 25 лютого 2020 року спрощене позовне провадження у справі, не відносив вказану справу до категорії малозначних.

Переглядаючи справи в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у справі незначної складності, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Державного навчального закладу «Золотоніський професійний ліцей» - адвоката Лучинович Інни Віталіївни на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26 червня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Золотоніський професійний ліцей» про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Ступак