Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа №945/1485/22
У Х В А Л А

Іменем України

29 грудня 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Будак К.Ю., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського районного суду Миколаївської області через свого представника адвоката Валешинського М.І. з позовом до Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги.

Ухвалою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03.01.2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

26.06.2023 року до суду надійшов відзив поданий засобами поштового зв`язку представником відповідача ДП «Племрепродуктор «Степове», адвокатом Глушаниця А.Л., в якому просить відмовити з задоволені позову.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.05.2025 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Валешинського Максима Ігоровича про витребування доказів та у задоволенні клопотання представника відповідача ДП «Племрепродуктор «Степове» адвоката Глушаниця Андрія Леонідовича про витребування доказів відмовлено.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представником позивача Ільчевої О.А. сформовано в системі «Електронний суд клопотання про залучення до участі у справі правонаступників позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

У судове засідання сторони не з`явилися без повідомлення про причини нез`явлення. Заяви та клопотання про відкладення засідання до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Миколаїв, про що Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено відповідний актовий запис №1310.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83643539 виданої Четвертою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, відсутня інформація у спадковому реєстрі щодо наявності спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 .

Стосовно клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Валешинського М.І. щодо залучення до участі правонаступників.

Звертаючись з клопотанням про залучення до участі у справі правонаступників позивача особа, яка подає клопотання (представник або заінтересована сторона), повинна мати відповідні повноваження, підтверджені документом, який доводить, що вона має право діяти від імені або представляти інтереси спадкоємця/правонаступника, і ці повноваження повинні стосуватися справи, що розглядається.

Також суд звертає увагу, що до клопотання не додано жодного доказу про спільне проживання зі спадкодавцем. Крім цього у клопотанні зазначено місце проживання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

Відсутній жодний доказ на підтвердження родинного зв`язку ОСОБА_2 зі спадкодавцем.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

За положеннями статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З аналізу пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України слідує, що правонаступників у справі можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

У статті 46 ЦПК України передбачено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства (пункти 35, 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 473/1433/18).

У статті 1216 ЦК України указано, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У статті 1219 ЦК України зазначено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

У частині першій статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Аналогічні висновки викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року (справа № 227/3760/19-ц).

Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи, яка була в процесі стороною або третьою особою, до іншої особи, у зв`язку з переходом до неї суб`єктивних матеріальних прав. Смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. У тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов`язані з особою суб`єкта, правонаступництва матеріального, а відтак, і процесуального не може бути.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово виснував, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Судом установлено, що правовідносини, які виникли між сторонами, допускають правонаступництво, однак після смерті позивача відсутня інформація у Спадковому реєстрі щодо спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , відсутні підтверджуючі документи про спільне проживання осіб зі спадкодавцем, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав залучення до участі у цій справі правонаступників позивача.

Відтак, з метою захисту цивільних прав та обов`язків усіх учасників судового розгляду, з огляду на викладені підстави та обставини, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, ст.ст. 255, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд,-

постановив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги закрити.

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Суддя М.М.Войнарівський