Справа № 953/8731/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В. перевірив позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" про визнання припиненими трудових відносин, зобов`язання вчинити пеані дії, стягнення повного розрахунку при звільненні та середнього заробітку за затримку видачі наказу про звільнення і затримку розрахунку при звільнені

ВСТАНОВИВ:

21.08.2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ "Азово-Чорноморська адміністративна компанія", в якому просить:

- визнати припиненими трудові відносини начальника відділу звітності управління цінних паперів ОСОБА_1 з ТОВ "Азово-Чорноморська адміністративна компанія", у зв`язку зі звільненням із займаної посади за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 02.06.2025;

- зобов`язати ТОВ "Азово-Чорноморська адміністративна компанія": належним чином оформити звільнення з посади начальника відділу звітності управління цінних паперів ОСОБА_1 відповідним наказом згідно з письмовою заявою ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням у відповідності до вимог ч. 1 ст. 38 КЗпП України; внести в трудову книжку ОСОБА_1 запис про звільнення з посади начальника відділу звітності управління цінних паперів за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 02.06.2025; видати ОСОБА_1 копію наказу про звільнення з посади начальника відділу звітності управління цінних паперів за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 02.06.2025;

- стягнути з ТОВ "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" на користь ОСОБА_1 всі суми, що належать йому від підприємства та мають бути виплачені при звільненні на підставі ст. 47, 116 КЗпП (у тому числі основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, грошову компенсацію за дні невикористаної відпустки за період роботи з 19.04.2017 до 02.06.2025, інші виплати при звільненні); грошову компенсацію у розмірі середнього заробітку за затримку видачі копії наказу про звільнення, за затримку розрахунку при звільненні з роботи, починаючи з 02.06.2025 по день фактичного розрахунку;

- усі судові витрати покласти на відповідача.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2025 справу передано для розгляду судді Глос М.Л.

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 26.08.2025 відкрив спрощене позовне провадження у справі, призначив справу до розгляду, встановив учасникам справи строки для реалізації процесуальних прав.

15.09.2025 від відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без руху, у зв`язку з недоліками позову (визначення позовних вимог (суми виплат про які заявлено), сплати судового збору).

Також сторонами подавались процесуальні документи, а розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16.12.2025 № 2669/0/15-25 суддю ОСОБА_2 звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова. Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно з протоколом справу № 953/8731/25 передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Вітюку Р.В.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 33 ЦПК України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Враховуючи викладене, вбачаються підстави для прийняття цивільної справи № 953/8731/25 до свого провадження. Також з матеріалів справи вбачається наявність заяв, які не були вирішені судом, а тому суд вважає за необхідне вважає за необхідне повторно провести підготовчі дії у справі.

Відповідно до частини одинадцятої статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов висновку, що вона подана з порушенням вимог статей 175, 177 ЦПК України з огляду на таке.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Тобто у прохальній частині позову має бути чітко сформульовано вимогу до відповідача (зміст, розмір, порядок тощо).

При цьому з прохальної частини позовної заяви не вбачається можливим встановити, яка сума при звільнені та яка сума середнього заробітку за затримку видачі наказу про звільнення і за затримку розрахунку при звільнені позивач просить стягнути з відповідача, оскільки не визначено конкретну суму таких виплат. Тобто позивач, заявляючи вимогу про стягнення невиплачених сум має визначити відповідний розмір, оскільки суд здійснює розгляд справи в межах заявлених позовних вимог і не може самостійно визначати такі.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити значення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Стягнення сум у певних розмірах підлягає грошовій оцінці, відповідно позивач при подачі позову повинен був зазначити ціну позову в залежності від сум, які він просить стягнути з відповідача та надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач посилався на пункт 1 частини першої статті 5 Закон України "Про судовий збір", як на підставу звільнення від сплати судового збору.

За правилом пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З аналізу вказаної норми вбачається, що позивачі у справах, що стосуються трудових відносин звільняються у двох випадках: щодо заявлення позовних вимог про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Відповідно до змісту позовної заяви позивач звернувся до суду із вимогами про: визнання припиненими трудових відносин; зобов`язання вчинити певні дії; стягнення всіх сум, що належать позивачу при звільненні; стягнення середнього заробітку за затримку видачі наказу про звільнення, за затримку розрахунку при звільнені з роботи.

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 зазначив, що поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Отже, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/4518/16 зробила висновок, що розміщення норм статей 116, 117 Кодексу законів про працю України в розділі VII "Оплата праці" є логічно вмотивованим, оскільки ними встановлено відповідальність роботодавців за затримку виплат коштів винагороди за виконану працівниками роботу, які повинні бути виплачені при їх звільненні. Проте таке розташування зазначених норм права не свідчить про належність середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Тобто пункт 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" не передбачає пільг у трудовому спорі щодо вимог про стягнення середнього заробітку за затримку видачі наказу про звільнення, за затримку розрахунку при звільнені з роботи. Також не передбачено пільг щодо визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, позивачі звільнені від сплати судового збору на всіх стадіях судового розгляду справи на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" виключно щодо вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Водночас за подання позову із іншими ніж ті, що зазначені позовними вимогами, позивач повинен здійснити сплату судового збору.

Згідно з частиною третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовна заява, що є предметом розгляду, містить чотири вимоги як майнового, так і немайнового характеру, а саме: визнати припиненими трудові відносини вимога немайнового характеру; зобов`язати вчинити певні дії вимога немайнового характеру; стягнути суми, що належать позивачу при звільнені вимога майнового характеру (при цьому позивач звільнений від сплати судового збору за вказану вимогу, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір"); стягнути середній заробіток за затримку видачі копії наказу про звільнення та за затримку розрахунку при звільненні вимога майнового характеру.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто за подання позовної заяви (майнова вимога) позивачу необхідно сплати окремо судовий збір у розмірі 1 % від суми стягнення середнього заробітку за час затримки видачі копії наказу про звільнення та за затримку розрахунку при звільненні (за одну вимогу), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Для цього позивачу необхідно визначитись з розміром такої вимоги та, в залежності від цього, сплатити судовий збір у розмірі 1 % від такої суми, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вказану норму та частину третю статті 6 Закону України "Про судовий збір" позивачу необхідно сплати окремо судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну вимогу немайнового характеру.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 рік складає 3 028,00 грн.

Тобто за подання позовної заяви щодо визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити певні вимоги позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 937,92 грн (3 028 грн * 0,4 * 2 вимоги * 0,8 (коефіцієнт у разі подання позову через електронний суд) (позов подано через електронний суд)).

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом частини другої статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, оскільки позовна заява не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України, то позивачу необхідно: зазначити ціну позову в залежності від сум, які він просить стягнути з відповідача та надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються; зазначити суму стягнення виплат при звільнені; зазначити суму стягнення середнього заробітку за весь час затримки видачі копії наказу про звільнення та затримку розрахунку при звільнені та надати докази (оригінал квитанції про сплату судового збору) про сплату судового збору в розмірі, передбаченому законом (1 % від суми стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку при звільненні (за одну вимогу), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), в залежності від визначеного розміру суми середнього заробітку за весь час затримки видачі копії наказу про звільнення та затримку розрахунку при звільнені; надати докази (оригінал квитанції про сплату судового збору) про сплату судового збору в розмірі 1 937,92 грн (за дві вимоги: визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити певні).

Позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Відповідно до частини тринадцятої статті 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали у встановлений строк, тобто якщо вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде залишена без розгляду.

Керуючись ст. 2, 33, 177, 185, 187, 259 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти до розгляду цивільну справу № 953/8731/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" про визнання припиненими трудових відносин, зобов`язання вчинити пеані дії, стягнення повного розрахунку при звільненні та середнього заробітку за затримку видачі наказу про звільнення і затримку розрахунку при звільнені.

2. Заяву відповідача задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська адміністративна компанія" про визнання припиненими трудових відносин, зобов`язання вчинити пеані дії, стягнення повного розрахунку при звільненні та середнього заробітку за затримку видачі наказу про звільнення і затримку розрахунку при звільнені залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, які зазначено в мотивувальній частині ухвали, протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі невиконання позивачем ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву буде залишено без розгляду.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Роман ВІТЮК