Справа № 353/213/24
Провадження № 2-др/353/7/25
29 грудня 2025 рокум.Тлумач
Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Мотрук Л.І.,
за участю секретаря судового засідання Стельмах В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Азимут 47» адвоката Святецького Дмитра Вікторовичапро ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азимут 47» до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, про скасування державної реєстрації прав, -
Представник позивача ТОВ «Азимут 47» адвокат Святецький Д.В. у судове засідання не з`явилася, однак 29.12.2025 року до суду подав заяву, у якій просив заяву задовольнити та проводити розгляд справи без його участі.
Представник відповідача Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області адвокат Хацкевич Р.М. у судове засідання не з`явився, однак 29.12.2025 року до суду подав клопотання, у якому просив залишити заявупро ухвалення додаткового рішення без розгляду, оскільки розмір судових витрат, який поданий представником позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення є необгрунтованим, неспівмірним, непропорційним до предмета спору та сама заява є такою, що подана у строк, який не відповідає ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Тимофєєва Л.А. у судове засідання не з`явилася, однак 29.12.2025 року до суду подала заперечення на заявупро ухвалення додаткового рішення без розгляду, у якій просила залишити вказану заявубез розгляду, оскільки позивачем пропущено процесуальний строк для надання доказів щодо понесених витрав по справі. Крім того зазначила, що надані докази не є достатніми, а заявлений обсяг витрат є необгрунтованим.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про часткове задоволення заяви про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи з огляду на наступне.
Судом установлено, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області по цивільній справі № 353/213/24 від 12.12.2025 року позов ТОВ «Азимут 47» до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, про скасування державної реєстрації прав задовольнено.
При прийнятті вказаного рішення судом не вирішувалось питання про компенсацію здійснених витрат пов`язаних з розглядом справи.
Вищевказане рішення суду на час розгляду заяви законної сили не набрало.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Щодовимог про стягнення із відповідачів витрат за надання правничої допомоги у розмірі 291000 грн 00 коп, суд зазначає наступне.
У ч. 8 ст. 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, для відшкодування понесенихпозивачем судових витрат сторона у справі зобов`язана надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат за надання правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Відповідно до ч. 4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливістьїх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк.
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 126 ЦПК України).
Статтею 126, ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі неподання доказів понесення судових витрат протягом визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат підлягає залишенню судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.
Відповідно до ч. 3, 4, 5, 6 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день; перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події; останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу; строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Вишевказане судове рішення судом ухвалено 12 грудня 2025 року, отже виходячи з вимог ч. 8 ст. 141 та ч. 5 ст. 124 ЦПК України, останнім днем подання заяви про ухвалення у справі судом додаткового рішення із доказами про витрати на правничу допомогу є 17 грудня 2025 року.
Проте, заява про ухвалення у справі додаткового судового рішення подана до суду 18 грудня 2025 року, тобто з пропуском строку, передбаченого вказаною вище нормою, і питання про поновлення цього строку заявник не порушує.
Таким чином, вимога про стягнення із відповідачів судових витрат понесених позивачем за надання правничої допомоги у розмірі 291000 грн 00 коп подана останнім з порушенням п`ятиденного строку на подання такої заяви.
При цьому, заявник не просить про поновлення пропущеного ним процесуального строку.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що вимогу про стягнення із відповідачів судових витрат понесених позивачем за надання правничої допомоги у розмірі 291000 грн 00 коп слід залишити без розгляду.
На підставі наведеного, керуючись ст. 126, 133, 141, 259, 265, 270 ЦПК України, суд,-
Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Азимут 47» адвоката Святецького Дмитра Вікторовичапро ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат по сплаті судового збору, на проведення земельно-технічної експертизи та за надання правничої допомоги по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азимут 47» до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, про скасування державної реєстрації прав - задовольнити частково.
Вимогу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Азимут 47» адвоката Святецького Дмитра Вікторовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат за надання правничої допомоги залишити без розгляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
ГоловуючийЛ. І. МОТРУК