КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22/-ц/824/4359/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Київ

Справа № 703/2204/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Борисової О.В., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», яка подана представником Клименком Тарасом Васильовичем, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Бебешка М.М.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про захист прав споживача,

встановив:

У травні 2024 року позивач ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно з яким позивач просить суд стягнути заборгованість за договором № 328997-КС-002 про надання кредиту від 28.09.2021 року, що становить 83 069 грн. 50 коп., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в сумі 16 000 грн., суми прострочених платежів по процентах в сумі 64 669 грн. 50 коп., суми прострочених платежів за комісією в сумі 2400 грн. та судові витрати в сумі 2422 грн. за сплату судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.09.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 328997-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 28.09.2021 направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 328997-КС-002 про надання кредиту та 28.09.2021 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 476860-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Також, товариством направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6784, на номер телефону НОМЕР_1 , що був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. Відповідно до умов укладеного договору кредиту, Товариство надає позичальнику грошові кошти у розмірі 16 000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами кредитного договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,07874163 % за кожен день користування кредитом. Пунктом 3. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 16 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що була вказана позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.

19.10.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 328997-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовилися внести зміни в п.1 договору та викласти «термін дії договору в новій редакції, а саме «Термін дії договору до 09.08.2022» «Строк кредиту 316 днів».

06.12.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 328997-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовилися внести зміни в п.1 договору та викласти «Термін дії договору в новій редакції, а саме «Термін дії договору до 21.11.2022» «Строк кредиту 420 днів».

До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 328997-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 476860-КС-002, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

10 липня 2024 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ТОВ «Бізнес Позика» про захист прав споживачів, в якому просила суд визнати недійним положення договору про надання кредиту № 328997-КС-002 від 28.09.2021 року щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту у розмірі 2 400 грн.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач зазначила, що умовами кредитного договору від 28.09.2021 року передбачено сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 2400 гривень. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). На підставі викладеного, ТОВ "Бізнес Позика" не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору № 328997-КС-002 від 28.09.2021 року щодо сплати комісії за надання кредиту в розмірі 2400 грн. є нікчемними.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року позовну заяву ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість у розмірі 73 394 грн. 94 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 16 000 грн, заборгованості по процентах в сумі 54 994 грн. 94 коп., заборгованості по комісії в сумі 2 400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 140 грн. 19 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог за первісним позовом - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Бізнес Позика» про визнання недійсним положення договору про надання кредиту № 328997-КС-002 від 28 вересня 2021 року щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту в сумі 2 400 грн - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, представник ТОВ «Бізнес Позика» - Клименко Т.В. звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить частково скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вважає, що суд помилково відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором про надання кредиту у сумі 9674 грн. 56 коп., з підстав нарахування відсотків поза межами строку кредитування.

Відповідачем в порушення вимог додаткової угоди №2 до договору № 328997-КС-002, не було дотримано обов`язкового графіку платежів та здійснено погашення лише на суму 7 822 грн. 50 коп. по кредиту за Договором № 328997-КС-002 про надання кредиту, чим порушено зобов`язання, встановлені договором, що призвело до подорожчання кредиту, оскільки проценти за відсотковою ставкою в розмірі 1,07874163% нараховуються за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості, що передбачено п.2 Договору.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, проценти за користування кредитом за відсотковою ставкою в розмірі 1,07874163% нараховані позивачем в межах дії договору з урахуванням продовження дії договору згідно додаткових угод №1 та №2, а саме з 28.09.2021 року по 21.11.2022 року включно, тобто після 21.11.2022 року проценти не нараховувались, що відповідає чинному законодавству.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає задоволенню, була узгоджена сторонами у сумі 77 887 грн. 44 коп. є помилковими, а сума заборгованості яка підлягає задоволенню становить 83 069 грн. 50 коп.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, що не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України.

З`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 9 674,56 грн., суд першої інстанції виходив з того, що зазначені відсотки нараховані позивачем поза межами строку кредитування, що спливав 21 листопада 2022 року, тоді як нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами цього строку порушує норми матеріального права і не відповідає правовим висновкам Верховного Суду.

Зважаючи на те, що відповідачем було сплачено позивачу кошти в загальному розмірі 4492,50 грн., а сума заборгованості за процентами складала 59 487,44 грн., то відповідні позовні вимоги є частково обґрунтованими, розмір заборгованості по процентах, що підлягав стягненню, на думку суду, складав 54 994,94 грн.

Тому суд дійшов висновку, що стягненню підлягає заборгованість в розмірі : 16 000 грн заборгованості за кредитом +54 994,94 грн заборгованості за відсотками (59 487,44 грн - 4492,50 грн) + 2400 грн заборгованості за комісією. Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 73 394,94 грн.

У частині стягнення вказаної суми заборгованості рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене, а тому колегія суддів не перевіряє висновків суду першої інстанції про правомірність таких вимог позивача.

З висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог на суму процентів у розмірі 9674 грн. 56 коп. колегія судів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28 вересня 2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 328997-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 кредитного договору ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 16 000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами кредитного договору строк кредитування становив 24 тижні, комісія за надання кредиту - 2400; процентна ставка в день 1,07874163%. Строк дії договору до 15.03.2022, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 39 960,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 7289,29 %.

Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 кредитного договору встановлено графік платежів із зазначенням суми та строків внесення відповідачем коштів для погашення кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитними коштами та комісії за надання кредиту, а саме загальний платіж має складати 39 960 грн., в тому числі комісія в сумі 2400 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 21 650,00 грн та частковий платіж основної суми в сумі 16 000 грн.

19 жовтня 2021 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору № 328997-КС-002 від 28 вересня 2021 року, згідно з якою орієнтовна загальна вартість кредиту становила 63 391,58 грн та включала в себе комісію в сумі 2 400 грн, частковий платіж по відсотках в сумі 44 991,58 грн та частковий платіж основної суми в сумі 16 000 грн.

Строк кредитування - 295 днів, строк дії договору до 09.08.2022 року.

06 грудня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору № 328997-КС-002 від 28 вересня 2021 року, згідно з якою орієнтовна загальна вартість кредиту становить 77 887,44 грн та включає в себе комісію в сумі 2400 грн, частковий платіж по відсотках в сумі 59 487,44 грн та частковий платіж основної суми в сумі 16 000 грн.

Строк кредитування встановлено - 420 днів, строк дії договору до 21.11.2022 року.

Згідно з довідкою від 28.09.2021 ТОВ «Бізнес Позика» 28.09.2021 перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 16 000 грн за кредитним договором № 328997-КС-002.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач сплатила грошові кошти ТОВ «Бізпозика» 19.10.2021 в сумі 500 грн, 19.10.2021 в сумі 332,50 грн, 03.11.2021 в сумі 832,50 грн, 18.11.2021 в сумі 832,50 грн, 22.12.2021 в сумі 132,50 грн, 27.12.2021 в сумі 100 грн, 10.01.2022 в сумі 330 грн, 10.01.2022 в сумі 950 грн., 17.01.2022 в сумі 2 700 грн, 19.01.2022 в сумі 280,00 грн, 06.12.2021 в сумі 32,50 грн., 04.12.2021 в сумі 800,00 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06.05.2024, згідно з розрахунком позивача, склала 83 069,50 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становила 16 000 грн, за відсотками - 64 669,50 грн., за комісією - 2 400 грн.

Відповідно до частин першої і другої статті 1053 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частина перша статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оцінюючи обґрунтованість доводів позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 64 669,50 грн., суд першої інстанції виходив з того, що за умовами додаткової угоди № 2 від 06 грудня 2021 року до кредитного договору від 28 вересня 2021 року загальна сума коштів, що підлягала сплаті відповідачем за користування кредитними коштами, повинна була складати 59 487,44 грн., при цьому, починаючи із 06 грудня 2021 року на погашення заборгованості за відсотками відповідач сплатила позивачу кошти в загальному розмірі 4492,50 грн., а отже, розмір заборгованості, що підлягав стягненню, на думку суду, склав 54 994,94 грн.

Проте, зазначений висновок не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відповідно до пункту 2 кредитного договору від 28 вересня 2021 року заборгованість зі сплати відповідачем відсотків за користування кредитними коштами нараховувалася на залишок заборгованості за кредитом, що був наявний станом на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, з урахуванням дня видачі кредиту та дня його повернення згідно з графіком платежів.

Узгодивши в пункті 2 додаткової угоди від 06 грудня 2021 р. № 2 про продовження строку кредитування до 21 листопада 2022 року, позивач таким чином мав право нараховувати заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами до 21 листопада 2022 року, а відповідач - зобов`язана була їх сплачувати своєчасно, проте зі своєї сторони порушила грошове зобов`язання.

Тому, зважаючи на положення пункту 2 кредитного договору від 28.09.2021 № 328997-КС-002 та додаткової угоди від 06.12.2021 № 2 до кредитного договору, відсотки за користування кредитними коштами правомірно нараховувалися позивачем протягом періоду кредитування по 21 листопада 2022 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви, заборгованість відповідача зі сплати відсотків за користування кредитними коштами нараховувалася в межах строку кредитування, тобто з 28 вересня 2021 року по 21 листопада 2022 року, і станом на 22 листопада 2022 року склала 64 669,50 грн., що відповідало пункту 2 кредитного договору.

Суд першої інстанції, правильно застосувавши норми матеріального права і врахувавши правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, помилково виходив з того, що розмір відсотків за користування кредитними коштами, які повинна була сплатити відповідач, складав 59 487,44 грн., тому заборгованість, за вирахуванням сплачених нею коштів у розмірі 4492,50 грн. після 06 грудня 2021 року, становить 54 994,94 грн.

Помилковість висновків місцевого суду зумовлена тим, що 59 487,44 грн. є попередньо визначеним у графіку погашення кредиту загальним розміром суми відсотків за користування кредитними коштами, які відповідач повинна була сплатити протягом строку кредитування. Ця сума обчислена за умови належного виконання відповідачем грошових зобов`язань і вона зазначена у графіку платежів для погашення заборгованості позичальника (пункт 3 додаткового договору від 06.12.2021 № 2 до кредитного договору), однак, який не є доказом дійсного розміру заборгованості, а відображає лише узгоджені сторонами кредитного правовідношення умови кредитування - розміру та строків сплати відповідачем відсотків.

Як вбачається з графіку платежів , викладеному у пункті 6 додаткової угоди, станом на час її укладення 06 грудня 2021 року борг позичальника по несплачених процентах становив 8752 грн.

Відповідно до вказаного графіку, відповідач зобов`язалась здійснювати двічі ( в окремих місяцях - тричі) на місяць платіж у розмірі по 3330 грн., до якого входили поточні проценти за користування кредитом у сумі 2416 грн. 40 коп. та сума часткового погашення раніше виниклої заборгованості по процентах.

Тобто фактично щомісячний платіж мав складати 6 660 грн., з якого 4832 грн. 80 коп. - проценти за користування кредитом, решта - заборгованість за процентами. За таким графіком проценти підлягали сплаті у період до 04 липня 2022 року, після 04 липня 2022 року та до 21 листопада 2022 року розмір платежу залишився таким же - 3330 грн. двічі на місяць, однак він складався з суми погашення тіла кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, який узгоджується із даними виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 , наданої АТ «Універсал Банк», після укладення додаткової угоди від 06 грудня 2021 року відповідач сплатила грошові кошти на користь ТОВ «Бізпозика» в сумі : 22.12.2021 - 132,50 грн, 27.12.2021 - 100 грн, 10.01.2022 -330 грн, 10.01.2022 - 950 грн., 17.01.2022 - 2 700 грн, 19.01.2022 - 280,00 грн, тобто 4492 грн. 50 коп., тоді як щомісяця позивач повинна була сплачувати проценти за користування кредитом в сумі 4832 грн. 80 коп., а також погашати заборгованість по процентах, що виникла до укладення додаткової угоди

Однак, відповідач порушила зобов`язання, своєчасно відсотки за користування кредитними коштами не сплачувала, внаслідок чого у позивача виникли правові підстави для нарахування заборгованості за визначеною умовами кредитування відсотковою ставкою відповідно до пункту 2 кредитного договору, на фактичний залишок суми кредиту, яка у період з 04 липня 2022 року по 21 листопада 2022 року за графіком погашена не була.

Станом на 22 листопада 2022 року розмір заборгованості відповідача зі сплати відсотків за користування кредитними коштами склав 64 669,50 грн. і в подальшому відсотки позивачем не нараховувались, що підтверджується розрахунком заборгованості.

З огляду на неврахування судом першої інстанції вищезазначеного, висновки щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами не відповідають фактичним обставинам, а отже рішення у цій частині є необґрунтованим.

Таким чином, оскільки оскаржуваним рішенням стягнуто відсотки за користування кредитом на суму 54 994,94 грн., а фактично нарахована та несплачена сума відсотків за користування кредитом у межах строку кредитування, погодженого сторонами, станом на 22 листопада 2022 року становила 64 669,50 грн., то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає решта суми заборгованості за відсотками : 64 669,5 грн. - 54 994 грн. 94 коп. = 9674 грн. 56 коп.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді рішення місцевого суду, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду - скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 9674 грн. 56 коп. та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відповідну позовну вимогу задовольнити.

За частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України регламентовано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що за подання позовної заяви позивач сплатив 2 422,40 грн. судового збору, за подання апеляційної скарги - 3633 грн. 60 коп., а всього - 6056 грн.

З огляду на те, що позовні вимоги та апеляційну скаргу задоволено на 100%, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору, в загальному розмірі 6056 грн., тому оскаржуване рішення щодо часткового стягнення витрат по сплаті судового збору також підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про стягнення судових витрат по сплаті судового збору у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», яка подана представником Клименком Тарасом Васильовичем, - задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами в розмірі 9674 грн. 56 коп. і в частині стягнення судового збору та ухвалити в цій частині нове судове рішення:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за процентами за договором про надання кредиту № 328997-КС-002 від 28 вересня 2021 року в сумі 9674 (дев`ять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 2422 грн. 40 коп. та за подання апеляційної скарги в сумі 3633 грн. 60 коп., а всього - 6056 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 березня 2026 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Борисова О.В.

Рейнарт І.М.