Справа № 490/8972/25
н/п 2/490/4860/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за Кредитним договором у розмірі 22436,62 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 13.10.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8379574 за яким у відповідачки утворилася заборгованість в сумі 22436,62 грн.

13.08.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненя боргів укладено Договір факторингу №13082025, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за договором №8379574 від 13.10.2024 року.

З урахуванням наведеного позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідачки існуючу заборгованість.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді від 29.10.2025 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 29.10.2025 року відповідачці був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачці за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась копія позовної заяви з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду 24.11.2025 року з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання».

Відповідачка, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, крім того і шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України, телефонограмою та направленням копії ухвали про відкриття провадження на відому адресу електронної пошти, не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В матеріалах справи міститься доповідна записка від 30.10.2025 року, з якої вбачається, що 30.10.2025 року о 14:30 год у застосунку Viber було отримано від ОСОБА_1 за номером телефону НОМЕР_1 наступні повідомлення: заява, виписка із медичної картки стаціонарного хворого №6095/1247.

З копій вищезазначених повідомлень, вбачається, що ОСОБА_1 просила прийняти до уваги її складну ситуацію. Зазначила, що 01.11.2023 року перенесла гострий інфаркт міокарда, у зв`язку з чим втратила роботу і здатність працювати. Кредит брала на лікування, сподіваючись на швидке одужання. Вказала, що борг сплачувати не відмовляється, але поки у неї немає такої можливості.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

13.10.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8379574, який було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8997. На виконання умов вказаного договору відповідачці були надані кошти в сумі 6000,00 грн.

З паспорту споживчого кредиту, який було підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором YK7634, вбачається, що сторони погодили наступні умови: тип кредиту - кредит, сума/ліміт кредиту - 6000,00 грн, строк кредитування - 360 днів, стандартна процентна ставка - 366% річних (1% в день), загальні витрати за кредитом - 21600,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 27600,00 грн, реальна річна процентна ставка - 2899,03%.

Факт перерахування кредитних коштів підтверджується повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» №7/14497 від 15.08.2025 року, з якого вбачається, що 13.10.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_2 (вказана кредитна картка була зазначена відповідачкою в п. 2.1 кредитного договору) було перераховано кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн.

Відповідачка умови договору щодо повернення коштів не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за кредитним договором №8379574 від 13.10.2024 року в сумі 22436,62 грн.

13.08.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненя боргів укладено Договір факторингу №13082025, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за договором №8379574 від 13.10.2024 року.

Відповідно до Реєстру Боржників №2 до Договору факторингу №13082025 від 13.08.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 22436,62 грн, з яких: 5647,13 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5929,49 грн - сума заборгованості за відсотками, 10860,00 грн - сума заборгованості за пенею, штрафами.

Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу, перехід від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників.

Акт прийому-передачі Реєстру боржників №2 за вказаним Договором факторингу підписано ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Авентус Україна» 13.08.2025 року.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Як передбачено ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиці яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

За умов, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 16 ЦК України.

Всупереч умов Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачка не надала будь-яких доказів в розумінні положень ст. 76-81 ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач та не направила суду жодних заперечень щодо вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

При цьому суд зважає, що відповідачкою розрахунок заборгованості за кредитом та відсотками не спростований, відомостей щодо його невідповідності розміру фактично отриманих коштів не наведено, а тому, суд приходить до висновку щодо наявності у відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №8379574 від 13.10.2024 року, зокрема: 5647,13 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5929,49 грн - сума заборгованості за відсотками.

У зв`язку з цим, в цій частині заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Щодо нарахованих позивачем пені та штрафів за неналежне виконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань у розмірі 10860,00 грн, суд звертає увагу на наступне.

Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час.

Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання.

Отже, беручи до уваги період виникнення зазначених договірних відносин кредитування, що мало місце з 13 жовтня 2024 року та період відповідного прострочення, вимоги позивача у частині нарахування пені та штрафів не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за Кредитним договором №8379574 від 13.10.2024 року у загальному розмірі 11576,62 грн, з яких: 5647,13 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5929,49 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 1562,45 грн судового збору, сплата якого підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №140010 від 14.10.2025 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором №8379574 від 13.10.2024 року у розмірі 11576 (одинадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) гривень 62 копійки, з яких: 5647,13 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5929,49 грн - сума заборгованості за відсотками.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму сплаченого судового збору в розмірі 1562 (одна тисячв п`ятсот шістдесят дві) гривні 45 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін