Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/2618/25
Провадження № 2/494/1388/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

30 грудня 2025 року суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю, вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Березівської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

представник позивача звернулася в суд із позовом до Березівської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК).

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Згідно роз`яснень, які містять у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, поняття "спір про право" пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

За приписами ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який постійно проживав та був зареєстрований Мульгайм, ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 9,20 га, за кадастровим номером :01:001:0145. На момент смерті ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , яка проживала з ним за однією адресою та фактично прийняла спадщину, але не оформила її. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 . 22.09.2023 року ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , звернулась до Суворовської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 . Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено оскільки ОСОБА_6 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 , так як не була зареєстрована зі спадкодавцем ОСОБА_9 . Було роз`яснено право звернутися до суду з питання встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_7 .

З матеріалів заяви вбачається, що представник позивача посилається на те, що для реалізації належного права позивачці на спадщину після матері ОСОБА_8 , звертається в Березівський районний суд Одеської області в порядку загального позовного провадження із позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_8 після смерті чоловіка ОСОБА_7 .

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням або оспорюванням суб`єктивного права, тобто коли відсутнє порушення права, то не може бути також і спору про право цивільне. Звернення особи за судовим захистом у такому випадку зумовлюється неможливістю здійснити своє право через неможливість його довести відповідному органу (РАГСу, нотаріусу та ін.) або громадянам та на підставі її впевненості в існуванні права. Характерним для справ окремого провадження є положення, коли звернення особи до суду зумовлюється неможливістю здійснити своє право через недоведеність певної юридичної обставини, з існуванням якої закон надає особі відповідні права. Якщо у справі беруть участь заінтересовані особи, які позитивно ставляться до встановлення даного факту у суді, спір про право не може виникнути.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Таким чином, встановлення юридичного факту, зокрема, прийняття спадщини, можливо як в порядку окремого провадження, так і в порядку позовного провадження залежно від наявності спору про право цивільне.

Крім того, пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання.

Встановлено, що представник позивача просив встановити факт прийняття спадщини і встановлення даного факту пов`язано з необхідністю оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із матеріалів справи суддею не встановлено коло спадкоємців і спору між ними, що дає підстави зробити висновок про відсутність спору у справі на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Доказів того, що виник спір між позивачем та відповідачем до матеріалів справи не долучено.

Отже спір про право пов`язаний виключно з порушенням або оспорюванням суб`єктивного права, тобто коли відсутнє порушення права, то не може бути також і спору про право цивільне.

Враховуючи викладене, у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Березівської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини.

Роз`яснити позивачу, що відмова у відкритті провадження по справі в порядку позовного провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права у порядку окремого провадження.

За таких обставин, оскільки з заяви не вбачається спір про право, суд вбачає підстави для відмови у відкритті провадження у справі в порядку позовного провадження, та роз`яснює позивачу можливість звернутися до суду в відповідними вимогами в порядку окремого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Березівської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини.

Роз`яснити, що відмова у відкритті провадження в порядку позовного провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права у порядку окремого провадження.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Суддя Панчишин А.Ю.