Справа № 194/1303/25
Номер провадження № 2/194/936/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Хоменко Д.Є.

за участю секретаря судового засідання - Єрмолаєвої А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному провадженні цивільну справу за позовом Органа опіки та піклування в особі виконавчого комітету Тернівської міської ради (юридична адреса: Дніпропетровська обл., Павлоградський район, м.Тернівка, вул. Михайла Грушевського, буд.5А) в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ), про позбавлення батьківських прав -

В С Т А Н О В И В:

Органа опіки та піклування в особі виконавчого комітету Тернівської міської ради в інтересах дитини ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав.

Свою позовну вимогу мотивує тим, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження (серія НОМЕР_1 ), видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 26 грудня 2012 року). Батько дитини, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть (серія НОМЕР_2 ), видане 03 лютого 2015 року виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області).

Вищезазначена дитина з 19 лютого 2020 року знаходиться під опікою ОСОБА_3 (рішення виконавчого комітету Тернівської міської ради від 19 лютого 2020 року №48/0/5-20) у зв`язку з тим, що його матір ОСОБА_2 на підставі вироку Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року (кримінальне провадження № 194/141/19) була визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.157, ч.1 ст.185, ч.1 ст. 70 Кримінального кодексу України та отримала покарання у вигляді позбавлена волі строком на 1 рік та 1 місяць. З огляду на цей вирок, громадянка вчинила правопорушення за вказаними статтями, відбуваючи покарання з випробуванням - з іспитовим строком на 1 рік (рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року (кримінальне провадження 194/1622/18)). На підставі ч.1 ст.71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків до призначеного покарання їй приєднано ще 1 місяць невідбутої частини покарання.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2023 року вироки за рішеннями Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 листопада та 18 листопада 2019 року були приведені у відповідність до Закону України №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року. Отже загальний строк відбування ОСОБА_2 покарання в місцях позбавлення волі склав 2 роки та 2 місяці.

24 квітня 2025 року ОСОБА_2 звільнилася з місць позбавлення волі, що підтверджується відповідною довідкою від 24 квітня 2025 року (серія СУМ, №02463), виданою державною установою «Конотопська виправна колонія (№130)».

Після свого звільнення вищезазначена громадянка не звернулася до органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради з питанням щодо повернення їй на виховання малолітнього ОСОБА_4 . За даної обставини служба у справах дітей Тернівської міської ради, в якій на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, перебуває вказана дитина, в телефонному режимі зв`язалася з громадянкою та повідомила про необхідність подачі заяви та документів для передачі їй сина та надання адреси свого місця перебування за для складання акту умов проживання. Але відповідну інформацію так і не отримала.

Відповідно до довідки від 23 червня 2025 року за №1374, наданої відділом реєстрації актів місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради, ОСОБА_2 за декларованим (зареєстрованим) місцем свого проживання ( АДРЕСА_2 ) не перебуває. Про це свідчить і акт обстеження умов проживання від 08 серпня 2025 року, складений службою у справах дітей Тернівської міської ради.

ОСОБА_2 висловлює небажання жити з власною дитиною однією сім`єю, нести відповідальність за її життя, щоденно турбуватися про неї, забезпечувати її базові потреби, постійно виховувати, контролювати її навчання, лікувати тощо. Громадянка, маючи достатньо часу, ні телефоном, ні очно не прагне спілкуватися з сином, не має бажання проявити до нього щонайменшої турботи. А її слова щодо намірів повернути собі дитину є нікчемними, оскільки жодних дій для цього не вчиняє.

Малолітній, ОСОБА_4 , фактично мешкає разом з дядьком, ОСОБА_3 , який на сьогоднішній день здійснює обов`язки опікуна, є доцільним залучити зазначеного громадянина до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог.

Тому просять, позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку міста Шахтинська, Карагандинської області Казахстан ( НОМЕР_3 ), батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явились, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі сторони позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Третя особа в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане 26 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03 лютого 2015 року, актовий запис №6, батько ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі вироку Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року (кримінальне провадження № 194/141/19) була визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.157, ч.1 ст.185, ч.1 ст. 70 Кримінального кодексу України та отримала покарання у вигляді позбавлена волі строком на 1 рік та 1 місяць. З огляду на цей вирок, громадянка вчинила правопорушення за вказаними статтями, відбуваючи покарання з випробуванням - з іспитовим строком на 1 рік (рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2018 року (кримінальне провадження 194/1622/18)). На підставі ч.1 ст.71 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків до призначеного покарання їй приєднано ще 1 місяць невідбутої частини покарання.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2023 року вироки за рішеннями Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 листопада та 18 листопада 2019 року були приведені у відповідність до Закону України №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року. Отже загальний строк відбування ОСОБА_2 покарання в місцях позбавлення волі склав 2 роки та 2 місяці

Відповідно до відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.01.2013 р. по теперішній час зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Довідкою про фактичне місце не проживання №1374 від 23.06.2025 року, громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 2021 року по теперішній час не проживає.

З 19 лютого 2020 року знаходиться під опікою ОСОБА_3 (рішення виконавчого комітету Тернівської міської ради від 19 лютого 2020 року №48/0/5-20.

Актом обстеження умов проживання від 08.08.2025 року, встановлено, що опікун ОСОБА_3 , створив належні умови для проживання, навчання та відпочинку своєму підопічному ОСОБА_4 .

Згідно акту з`ясування думки дитини від 11.08.2025 року, ОСОБА_4 , не бажає повертатися на виховання до ОСОБА_2 та вважає за доцільне позбавити її у батьківських правах на нього.

Відповідно рішення виконавчого комітету Тернівської міської ради № 276/0/5-25 від 20 серпня 2025 року, про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Про що останньому було відмово, дитину не забрав та будь-які заходи щодо навчання, вихованні та утримання не здійснював.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно п.п. 16,18 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 171 Сімейного Кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.02.2020 року висловлює небажання жити з власною дитиною однією сім`єю, нести відповідальність за її життя, щоденно турбуватися про неї, забезпечувати її базові потреби, постійно виховувати, контролювати її навчання, лікувати тощо. Громадянка, маючи достатньо часу, ні телефоном, ні очно не прагне спілкуватися з сином, не має бажання проявити до нього щонайменшої турботи. А її слова щодо намірів повернути собі дитину є нікчемними, оскільки жодних дій для цього не вчиняється.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач повністю усунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, в чому вбачається винна поведінка відповідача щодо свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

З урахуванням того, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 164 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 142, 258, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Органа опіки та піклування в особі виконавчого комітету Тернівської міської ради (юридична адреса: Дніпропетровська обл., Павлоградський район, м.Тернівка, вул. Михайла Грушевського, буд.5А) в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ), про позбавлення батьківських прав, задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку міста Шахтинська, Карагандинської області Казахстан ( НОМЕР_3 ), батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку міста Шахтинська, Карагандинської області Казахстан (РНОКПП), на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: Хоменко Д.Є.