Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/7716/25
номер провадження 2-др/215/36/25
19 грудня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
головуючого судді - Дудікова А.В.
при секретарі - Болдирєвій А.О.,
згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Максимів Володимира Мироновича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 215/7716/25 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
25 листопада 2025 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалене рішення у цивільній справі № 215/7716/25 за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Вказане рішення отримано відповідачем 03 грудня 2025 року в електронній формі на електронну адресу Електронного суду.
У грудні 2025 року до суду через підсистему електронний суд звернувся представник ОСОБА_1 - адвокат Максимів В.М., з заявою про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цивільній справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зазначивши, що відповідачем у зв`язку із розглядом вказаної справи понесено витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката Максимів В.М. у розмірі 13 500 грн на підставі укладеного договору про надання правничої допомоги № б/н від 22.09.2025 між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «УСЕНКО ЛОЕР ТА ПАРТНЕРИ».
Мотивувальна частина
Мотиви, якими керується суд першої інстанції та застосовані норми права
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відтак, розгляд заяви здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
Рішення суду у цивільній справі № 215/7716/25 за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ухвалене судом 25.11.2025, яке отримано відповідачем 03.12.2025 року в електронній формі на електронну адресу Електронного суду.

Заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду 11.12.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В заяві про ухвалення додатково рішення вказано, що з огляду на часті відключення електроенергії, представник відповідача зміг ознайомитися з текстом рішення суду тільки 09.12.2025, у зв`язку з чим просив суд поновити строк для подачі її подачі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додатково рішення, підлягає задоволенню, оскільки представник заявника, з огляду на часті відключення електроенергії, не мав змоги вчасно підгодовувати і подати її до суду.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 24 листопада 2025 року у цивільній справі № 215/7826/25 було ухвалено заочне рішення, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 01.12.2021 в розмірі 12 730 (дванадцять тисяч сімсот тридцять) гривень 94 копійки та судовий збір у розмірі 524 (п`ятсот двадцять чотири) гривні 10 копійок (а.с.136-141).

Представник відповідача, адвокат Максимів В.М. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, якою просить стягнути з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання професійної допомоги адвоката у розмірі 13 500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача зазначав, що витрати на правову допомогу складають 13 500 грн. та повідомив, що після ухвалення судового рішення, протягом п`яти днів подасть заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, а також документи які їх підтверджують (а.с.100-109).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником відповідача надано наступні докази: копію Договору про надання правової допомоги № б/н від 22.09.2025; копію ордеру; копію Акту № б/н від 13.10.2025 приймання-передачі наданих послуг на суму 13 000 грн, платіжну інструкцію № 1.352162947.1 від 13.10.2025, призначення платежу: сплата за юридичні послуги на суму 13 500 грн (а.с.148-150, 151,152, 153).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року справі № 922/445/19, від 22 листопада 2019 року у справі №910/906/18 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19).

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на викладене, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної роботи представником відповідача, який підтверджений належними та допустимими доказами, а також ціну позову та розмір фактично задоволених вимог, суд вважає обгрунтованим розмір витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.

Керуючись ст.133, 141,259,268,п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд,-

ухвалив

Поновити Максимову Володимиру Мироновичу, представнику ОСОБА_1 строк для подання заяви про ухвалення додатково рішення у цивільній справі № 215/7716/25 за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги,- задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на користь ОСОБА_1 2 500 (дві тисячі пятсот) гривень судових витрат за надання професійної правничої допомоги.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», , місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 19 грудня 2025 року.

Суддя