Справа №351/1404/25
Номер провадження №2/351/989/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

за участі секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом адвоката Зленка Віталія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Зленко В.А., в інтересах ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку та заведена спадкова справа на підставі заяви позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 003667, виданий Тулуківською сільською радою, Снятинського району, Івано-Франківської області 04.07.2001 р., тобто після смерті спадкодавиці.

18.05.2025 року, з метою отримання копій рішення Тулуківської сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області від 02.07.2001 р. було направлено адвокатський запис до архіву № 2 Коломийської районної державної адміністрації. З архіву № 2 Коломийської районної державної адміністрації надійшло запитуване у запиті рішення.

Для отримання інформації, чи була спадкодавець внесена до списку громадян, які мали право на отримання земельної частки (паю), 07.04.2025 було скеровано запит до Заболотівської селищної ради, Коломийського району, Івано-Франківської області. Зі змісту відповіді Заболотівської селищної ради на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_2 , була внесена до зазначеного списку під № 363.

Також з метою отримання копії державного акту на право колективної власності на землю в с. Тулуків та с. Келихів, колишнього Снятинського району, Івано-Франківської області на отримання відомостей чи була внесена ОСОБА_2 , до списку осіб, який додавався до такого державного акту, 06.05.2025 навправлявся адвокатський запит до ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області. На підставі вищезазначеного запиту ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, надано відповідь, до якої було долучено державний акт на право колективної власності на землю серії ІФ від 04.06.1998 р. Також із відповіді вбачається, що ОСОБА_2 , не була внесена до списку осіб, який додавався до державного акту на право колективної власності на землю, однак була внесена до списку громадян, які мають право на приватизацію землі в с. Келихів колишнього Снятинського району, Івано-Франківської області під № 270, який також додавався до зазначеного державного акту.

Отже, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 , не може реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі, у зв`язку зі відмовою нотаріуса, остання змушена звернутись до суду із цим позовом.

Представник позивача, адвокат Зленко В.А. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник Заболотівської селищної ради подала до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника селищної ради, рішення винести на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Тулуківською сільською радою Снятинського району, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із свідоцтва про народження НОМЕР_2 , вбачається, що матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записана ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , 28.08.1980 року зареєстрували шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини: ОСОБА_5 .

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 003667, ОСОБА_2 надано у приватну власність земельну ділянку площею 1,17га на території Тулуківської сільської ради.

Спадкова справа заведена 12.02.2025 року № 25/2025, на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2025 від дочки померлої ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Лахнюк О.М., № 56/02-14 від 12.02.2025.

Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області № 5702-14 від 12.02.2025р., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі 1,17 га, у зв`язку із тим, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 003667 виданий після смерті спадкодавиці.

Зі змісту відповіді Заболотівської селищної ради на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була внесена до списку громадян, які претендують на земельну частку (пай) в Тулуківської сільської раді Снятинського району, Івано-Франківської області під № 363.

Згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ІФ та відповіді Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області вбачається, що даний акт видано агрофірі «Шевченка» на підставі рішення Тулуківської сільської ради народних депутатів від 04.06.1998, №1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований у книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 04.06.1998 року. Також у списку громадян, що мають право на приватизацію землі с. Келихів, Снятинського району, Івано-Франківської області, в якому за № 270 облікується померла ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 1,17 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тулуківської сільської ради, Коломийського району, Івано-Франківської області та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-ІФ № 003667, виданого 04.07.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 363, у порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.12, 23, 76, 81,200, 258, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , виданий 14.12.2013 р. Снятинським РС УДМС України в Івано-Франківській області, РНОКПП - НОМЕР_5 ) право власності на земельну ділянку, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 003667, виданого 04.07.2001 року на ім`я « ОСОБА_2 » в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ