Справа № 368/826/20
Рішення

Іменем України

"03" грудня 2025 р. Кагарлицькийрайонний суд Київської пбласті в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Кагарлицької міської територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради (м.Кагарлик, пл. Незалежності, 1, ) про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що він працював в КСГП «Мир» та був членом вказаного КСГП з 20.06.1994р. Позивач був включений до додаткового списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю) від 12.12.1995 р., однак не отримував сертифікат.

У лютому 2016 р. позивач звернувся до Відділу ТУ Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області, де йому було надано копію державного акту на право постійного користування землею та копію списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю), в якому під номером 6 записаний позивач.

Разом з тим, ОСОБА_1 в свій час під час розпаювання земель КСГП «Мир» відповідного сертифікату та земельної частки (паю) не було видано, чим було порушено право позивача на отримання такого земельного паю.

А тому, просить визнати за ним право на земельну частку (пай) члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Мир» розміром 3,76 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та подали заяву про збільшення позовних вимог в якій просили суд також встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткового списку громадян на отримання земельного сертифікату, які дійсно на дату 12.12.1995 р. не були виключені із членів КСГП «Мир», що є додатком до державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-КВ №002551 виданий КСП «Мир» 12.12.1995 р, де вказано ОСОБА_2 .

Представник відповідача Кагарлицької міської ради в судовому засідання проти позову заперечили та просили відмовити в задоволенні позову застосувавши строк позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працював в КСГП «Мир» та був членом вказаного КСГП з 20.06.1994р.

ОСОБА_1 був включений до додаткового списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю) від 12.12.1995 р., однак не отримував сертифікат, але в списках вказано « ОСОБА_2 ».

Після звільнення з КСГП «Мир» 14.08.2003 року ОСОБА_1 не займався оформленням права на земельну частку (пай) з різних причин, вважаючи що він є у додаткових списках до Державного акта на право колективної власності на землю КГСП «Мир» і тому має право на отримання сертифікату на право на земельну ділянку (пай).

У лютому 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Відділу ГУ Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області, де йому було надано копію державного акту на право постійного користування землею та копію списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю), в якому під номером 6 записаний ОСОБА_2 .

Разом з тим, ОСОБА_1 в свій час під час розпаювання земель КСГП «Мир» відповідного сертифікату та земельної частки (паю) не було видано.

ОСОБА_1 був включений до додаткового списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю) від 12.12.1995 р., однак не отримував сертифікат, а також своєчасно не було внесено виправлення до додаткового списку, а саме в написанні по батькові ОСОБА_3 , замість ОСОБА_4 .

У лютому 2016 р. позивач звернувся до Відділу ГУ Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області, де йому було надано копію державного акту на право постійного користування землею та копію списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю), в якому під номером 6 записаний ОСОБА_1 .

Разом з тим, позивачу в свій час під час розпаювання земель КСГП «Мир» відповідного сертифікату та земельної частки (паю) не було видано, чим було порушено його право на отримання такого земельного паю.

В ході розгляду справи було встановлено, що в додатковому списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю) від 12.12.1995 р. нерівно зазначено по- батькові позивача, зокрема зазначено « ОСОБА_4 », а необхідно « ОСОБА_3 ».

Вказана помилка не дає можливості ідентифікувати позивача як особу, яка згідно вищевказаного додаткового списку має право на отримання земельної частки (паю).

У зв`язку з чим, необхідно встановити факт належності документа, а саме додаткового списку позивачу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був включений у список на одержання сертифікату на земельну частку (пай), відповідно до п. п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Позивач має право на отримання земельної частки (паю) та відповідного сертифікату.

Однак, як вже зазначалось вище ОСОБА_1 не отримував сертифікат на земельну частку (пай) КСГП «Мир», чим були порушені права позивача на отримання земельної частки (паю).

Крім того, в ході розгляду справи було встановлено, що в додатковому списку осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю) від 12.12.1995 р. нерівно зазначено по- батькові позивача, зокрема зазначено « ОСОБА_4 », а необхідно « ОСОБА_3 ».

Вказана помилка не дає можливості ідентифікувати позивача як особу, яка згідно вищевказаного додаткового списку має право на отримання земельної частки (паю).

У зв`язку з чим, просив встановити факт належності документа, а саме додаткового списку ОСОБА_1 .

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Виходячи з ст. 257 Цивільного кодексу України строк позовної давності щодо позовних вимог позивача про визнання правочину недійсним закінчився, оскільки йому було відомо про вчинення правочину 12.12.2007 року. Тобто за позовними вимогами щодо визнання правочину недійсним акінчився строк позовної давності.

Згідно ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Згідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Тому, позовні вимоги позивача про визнання правочину недійсним заявлені з пропуском трирічного строку позовної давності. Позивачем не наведено жодних доказів поважності причин пропуску трирічного строку позовної давності позовних вимог.

Дане встановлено на підставі копіі трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 28.06.1994 року, протоколу загальних звітних зборів членів КСГП «Мир» від 24.02.1995 року про прийняття позивача в члени КСГП, державного акту на право постійного користування землею, виданою 12 грудня 1996 року КСП «Мир» с.Горохуватка, списку громадян на отримання земельного сертифікату, які дійсно на дату 12.12.1995 року не були виключені із членів КСГП «Мир», де під №6 зазначено ОСОБА_1 .

Таким чином, з підстав визначених ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовні вимоги позивача про визнання правочину недійсним та встановлення факту належності правовстановлюючого документа задоволенню не підлягають, а тому в задоволені позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 89, 257, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Кагарлицької міської територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради (м.Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1) про визнання права власності на земельну частку (пай) відмовити.

Рішення суду набуває законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути окаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів .

Повний текст рішення виготовлено 19.12.2025 року.

Суддя: Т.Є. Іванюта