Єдиний унікальний номер справи № 372/5046/13-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 рокумісто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на ухвалу Обухівського районного суд Київської області від 26 травня 2025 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про заміну стягувача його правонаступником,

В С Т А Н О В И В :

08 квітня 2025 року заявник звернувся до суду першої інстанції з вказаною заявою.

На обґрунтування вимог заяви зазначено, що 04.12.2013 року Обухівським районним судом Київської області винесено рішення, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 36573 грн 22 коп. та сплачені позивачем судові витрати в розмірі 365 грн. 73 коп. 22.07.2016 року Обухівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області відкрито виконавче провадження за № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 2-1774/13. В подальшому, 14.11.2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № UB-OP/16-132. 08.04.2021 року між ТОВ «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № ВК/03. 20.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 20-01/2023 про відступлення прав вимоги.

За таких обставин заявник вважає, що існують всі підстави для заміни сторони відкритого виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, заявник просив суд замінити вибулого стягувача ПАТ «Універсал Банк» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі № 2-1774/13 на правонаступника - стягувача товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Код , адреса: 01103, Київська обл., м. Київ, вул. Мечнікова, 6.3, офіс 306) про стягнення з боржника/ів якою/яким є ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № VE49481.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року заяву ТОВ «Коллект Центр» про заміну стягувача його правонаступником задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням суду, 30 травня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» направило до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду. Також просили вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме сплаченого ними судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що оскаржуваною ухвалою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Коллект Центр» не враховано факт наявності правовідносин, що виникли внаслідок відступлення права вимоги за кредитним договором № С175504 від 07.08.2008 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яка на підставі Договору відступлення прав вимоги від 14.03.2017 року набуло статусу нового кредитора та відповідних прав вимоги, унаслідок чого апелянт був фактично позбавлений можливості реалізувати свої права, що порушує положення ст. 512 ЦК України, ст. 442, 263 ЦПК України, а також гарантії Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до справедливого судового розгляду.

14 жовтня 2025 року до апеляційного суду від заявника ТОВ «Коллект Центр» надійшли пояснення щодо апеляційної скарги, у яких він підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржувану ухвалу.

Станом на день розгляду справи відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання, призначене на 11 грудня 2025 року сторони не з`явилися, про розгляд справи належним чином повідомлялися, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надавали.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

Згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

В ході розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04.12.2013 року із ОСОБА_1 на користь ПАТ „Універсал Банк" стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 36573 грн. 22 коп. та сплачені позивачем судові витрати в розмірі 365 грн. 73 коп.

Згідно з Автоматизованою системою виконавчого провадження, 22.07.2016 року Обухівським МР ВДВС ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 2-1774/13.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про заміну стягувача його правонаступником, зазначив, що на підставі договорів відступлення прав вимоги між ПАТ «Універсал Банк», ТОВ «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал», ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» відбулося правонаступництво у матеріальних правовідносинах, що підтверджує перехід прав та обов`язків стягувача до ТОВ «Коллект Центр», а відповідно до ст. 512, 514 ЦК України та ст. 442 ЦПК України заміна сторони виконавчого провадження на правонаступника є законною і можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення, незалежно від стадії відкритого виконавчого провадження, з урахуванням обов`язковості дій для нового кредитора, що виникають з матеріальних правовідносин, та суд визнав підстави для задоволення заяви на заміну стягувача його правонаступником достатніми і правомірними

Колегія суддів в повній мірі не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке:

Положеннями ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

У постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року (справа №757/1782/18) вказується, що змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог заяви покладається на заявника відповідно до вимог процесуального закону. У даному випадку заявником не доведено належним чином перехід права вимоги.

Заявник зазначає, що 14.11.2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № UB-OP/16-132, відповідно до якого ПАТ «Універсал Банк» відступило ТОВ «Прімоколект-Капітал» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, зокрема за кредитним договором № VE49481.

Далі, 08.04.2021 року між ТОВ «Прімоколект-Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № ВК/03, за яким ТОВ «Прімоколект-Капітал» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором № VE49481.

Також 20.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір № 20-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором № VE49481.

На підтвердження переходу прав вимоги від ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Прімоколект-Капітал» заявник посилається на договір від 14.11.2016 року, проте надано лише титульний аркуш договору, в якому відсутні посилання на конкретний договір щодо конкретного боржника. Таким чином, сам договір та його умови не надано.

Договір про відступлення прав вимоги від 08.04.2021 року між ТОВ «Прімоколект-Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал» також не може вважатися належним підтвердженням переходу прав вимоги, оскільки надано його лише у бланковому та нечитабельному вигляді, як і додаток до нього.

З огляду на викладене, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про задоволення заяви про заміну стягувача його правонаступником, тому ухвала підлягає скасуванню.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що 14 жовтня 2025 року до суду надійшли пояснення заявника ТОВ «Коллект Центр» щодо апеляційної скарги, в яких він визнав апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржувану ухвалу. Це додатково свідчить про необхідність скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ТОВ «Коллект Центр» про заміну стягувача його правонаступником по суті, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суд Київської області від 26 травня 2025 року скасувати та ухвалити нову.

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про заміну стягувача його правонаступником, - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько