Номер провадження: 22-ц/813/6513/25
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого: Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Київського районного суду м.Одеси від 04 червня 2025 року у складі судді Бескровного Я.В.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої житлової субсидії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.06.2023 ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією. Згідно Постанови КМУ від 21.10.1995 №848 ОСОБА_1 призначена субсидія у розмірі 1532.97 грн. з 01.12.2022. Згідно з довідкою відділу опрацювання документації №1 від 27.04.2024 №7087/05-16 встановлено, що надміру виплачена сума субсидії у розмірі 12557,82 грн. утворилась за період з 01.05.2023 по 31.03.2024 у зв`язку із купівлею транспортного засобу на суму більше 50 тис. грн. При відпрацюванні рекомендацій Міністерства фінансів України виявлено, що будь-хто із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення купівлі транспортного засобу на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис.грн., в результаті чого виникла переплата державних коштів. Головне управління листом від 07.11.2024 за №1500-0404-8/168058 звернулося до ОСОБА_1 щодо повернення надміру виплачених коштів у вигляді житлової субсидії на загальну в суму 12557,82 грн., однак жодних дій щодо повернення в добровільному порядку коштів відповідачем не вчинено.

Вважає, що оскільки відповідачка не повідомила про обставини, які вплинули на отримання житлової субсидії, що призвело до переплати коштів у виді житлової субсидії на загальну суму 12557,82 грн., з неї необхідно стягнути зайво виплачені бюджетні кошти в судовому порядку.

Позиція відповідача в суді першої інстанції

Від відповідачки ОСОБА_1 заяв, заперечень, пояснень чи відзиву на позовну заяву не надходило.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 04 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно нарахованих сум субсидії, як і порушення покладених на відповідача обов`язків, а також те, що така зміна вплинула на розрахунок субсидії та на визначення її розміру, а, отже, не доведено недобросовісність відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Київського районного суду м.Одеси від 04 червня 2025 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, шо виникнення переплати пов`язано з неповідомленням відповідачем про обставини, які впливають на отримання житлової субсидії, що призвело до переплати коштів в розмірі 12557,82 грн., а тому вказані кошти на підставі ст. 1212 ЦК України підлягають безумовному поверненню відповідачем, як такі, що набуті без достатньої правової підстави.

Позиція відповідача в суді апеляційної інстанції

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без виклику учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 368, ч.1 369 ЦПК України).

3. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Встановлено, що 27.06.2023 відповідачка ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією (а.с.10 -11).

Відповідно до декларації про доходи і витрати осіб, що звернулися за призначенням житлової субсидії, яку підписала та надала позивачу відповідачка, до складу його домогосподарства належать чоловік та двоє неповнолітніх дітей, який зазначений як такий, що проживають за вказаною адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-8).

Крім того, у вказаній декларації зазначено, що у власності позивачки перебуває транспортний засіб Кіа державний номерний знак НОМЕР_1 2012 року випуску (а.с.7).

Позивачем 29.04.2024 ухвалено рішення про утримання надмірно виплачених сум житлової субсидії №96, яким встановлена сума 12557,82 грн. надмірно виплаченої житлової субсидії, яка утворилася за період з 01.05.2023 по 31.03.2024.

Головне управління зверталося до відповідачки з проханням щодо повернення надміру виплачених коштів у вигляді житлової субсидії на загальну в суму 12557,82 грн., що підтверджується повідомленням про досудове врегулювання спору та повідомленням про припинення надання житлової субсидії та повернення коштів (а.с.12).

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, відповідно до абзацу 4,5 пункту 119 «Положення про порядок призначення житлових субсидій» затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива»(з внесеними змінами та доповненнями) (далі - Положення) надання раніше призначеної субсидії припиняється у разі, коли: - у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; - громадянин не повідомив уповноваженому органу про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення.

Згідно абзаців 1.2.4 пп.2 п.14 Положення субсидія не призначається, якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства на 1 число місяця, з якого призначається житлова субсидія, має у власності: транспортний засіб, що підлягає реєстрації в установленому законодавством порядку, з року випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда і причепа); більш ніж один транспортний засіб, що підлягає реєстрації в установленому законодавством порядку, з року випуску якого минуло менше 15 років (крім мопеда і причепа); наявність (відсутність) у власності зазначених осіб транспортних засобів зазначається у декларації.

Відповідно до «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558 (далі - Порядок) дана компенсація призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами).

16.09.2022 КМУ затверджено постанову №1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», якою зокрема постановлено Пенсійному фонду України:

- забезпечити з 1 жовтня 2022 р. виплату та з 1 грудня 2022 р. призначення житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу;

- продовжити утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій;

- надати до 1 грудня 2022 р. доступ Національній соціальній сервісній службі та її територіальним органам до інформації про призначення та виплату житлових субсидій і пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу, які оброблюються в інформаційних системах, що адмініструються Пенсійним фондом України. Тобто, повноваження стосовно призначення житлових субсидій з 01.12.2022 року передано органу Пенсійного фонду України.

Згідно Змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України щодо надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу, затверджених Постановою №1041 призначення житлових субсидій здійснюється: до 30 листопада 2022 р. включно - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення; починаючи з 1 грудня 2022 р. - органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, повноваження стосовно призначення житлових субсидій з 01.12.2022 передано органу Пенсійного фонду України. Контроль за правильністю призначення і виплати житлових субсидій здійснює Нацсоцслужба та її територіальні органи. Заяви про призначення та надання житлової субсидії за формою згідно з додатком 1 з необхідними документами та/або відомостями приймаються від громадян: структурними підрозділами з питань соціального захисту населення - до 30 листопада 2022 р. включно в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний вебпортал електронних послуг (далі - Портал Дія); органами Пенсійного фонду України починаючи з 1 грудня 2022 р., у тому числі у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, мобільний додаток Пенсійного фонду України, засобами Порталу Дія).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 727/5743/15-ц зробила правовий висновок про те, що "сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Суди першої й апеляційної інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про те, що надмірно перерахована (виплачена) субсидія є шкодою. Застосування до спірних правовідносин приписів статей 1166 і 1231ЦК України є помилковим". Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, пенсії, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (пункт 1 частини першоїстатті 1215 ЦК України). Отже, не може бути повернута сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо позивач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку набувача субсидії. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо".

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17, від 11 березня 2020 року у справі №328/1056/19.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Виходячи з аналізу вищевказаних норм закону, повернення житлової субсидії можливо у випадках, коли особа навмисно подала або не подала недостовірні відомості, тобто в діях зазначеної особи має бути наявний прямий умисел, а саме намір ввести в оману орган державної влади.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Судовим розглядом справи встановлено, що 27.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією.

У розділі IV Декларації від 27.06.2023 ОСОБА_1 власноручно зазначила наявність транспортного засобу марки КІА, 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 . (а.с. 7).

Встановлено, згідно Постанови КМУ від 21.10.1995 №848 ОСОБА_1 призначена субсидія у розмірі 1532.97 грн. з 01.12.2022.

Як зазначає позивач, при відпрацюванні рекомендацій Міністерства фінансів України виявлено, що будь-хто із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення купівлі транспортного засобу на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис.грн., в результаті чого виникла переплата державних коштів.

29.04.2024 ухвалено рішення про утримання надмірно виплачених сум житлової субсидії №96, яким встановлена сума 12557,82 грн. надмірно виплаченої житлової субсидії, яка утворилася за період з 01.05.2023 по 31.03.2024.

Головне управління листом від 07.11.2024 за №1500-0404-8/168058 звернулося до ОСОБА_1 щодо повернення надміру виплачених коштів у вигляді житлової субсидії на загальну в суму 12557,82 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду про те, що позивачем не доведено недобросовісність відповідача.

Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в апеляційній скарзі на недобросовісність ОСОБА_1 спростовується зазначенням нею власноруч у декларації про доходи та витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, поданої до Центрального об`єднання управління ПФУ в м.Одесі від 27.06.2023, відомостей про право власності на транспортний засіб марки марки КІА, 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , що беззаперечно спростовує твердження скаржника про приховування інформації або неповідомлення обставин, які мають значення для призначення субсидії.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не доведено, що ОСОБА_1 , подаючи до Центрального об`єднання управління ПФУ в м.Одесі декларацію про доходи та витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії приховала ці дані.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для покладення на ОСОБА_1 обов`язку з повернення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області надміру виплаченої житлової субсидії в сумі 12557,82 грн.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не містить.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відсутні.

Дата ухвалення рішення, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 04 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: