Справа № 289/481/24
Номер провадження 2/289/31/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Мельника О.В., з участю секретаря судового засідання Писаренко К.Л., позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Островської Г.В., відповідача ОСОБА_2 , його представника адвоката Свінцицького Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Радомишль цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_2 ) про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, вихованням дитини не займається, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, аліменти не сплачує, фінансово не підтримує. У зв`язку із цим, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, необхідність створення умов для її нормального виховання та розвитку, просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 29.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.07.2024 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 01.10.2024 року клопотання відповідача ОСОБА_2 задоволено. Зупинено провадження у цивільній справі №289/481/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав - до вирішення справи №589/2054/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Шосткінський відділ ДРАЦС - про оспорювання батьківства.

За заявою позивача ОСОБА_1 , ухвалою суду від 03.10.2025 року, провадження у справі поновлено.

Позивач та її представник в судове засідання з`явились. Позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві. Вважають, що подані докази та висновок органу опіки та піклування повністю доводять невиконання відповідачем батьківських обов`язків. Додатково звертають увагу суду на той факт, що оспорювання ОСОБА_2 свого батьківства та неявка в судові засідання і засідання органу опіки і піклування, свідчать про повну відсутність його інтересу до дитини і є додатковою підставою для задоволення позову. Позивач також зазначає, що батьківські права ОСОБА_2 на даний час та в умовах воєнного стану є тягарем для дитини, який необхідно усунути.

Відповідач з`явився в судове засідання призначене на 01.10.2024 року. Проти задоволення позову заперечив, пояснив, що поведінка позивача викликала в нього сумнів щодо батьківства відносно ОСОБА_3 , а тому він звернувся до суду з позовом, в ході розгляду якого буде проведено тест ДНК на батьківство. З цих підстав просив зупинити провадження в даній справі.

Свою подальшу участь у розгляді справи відповідач забезпечив через представника адвоката Свінцицького Л.В., який в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначив, що ОСОБА_2 після встановлення його батьківства щодо ОСОБА_3 бажає продовжувати спілкуватись із донькою, однак позивач в цьому перешкоджає. Крім того, відповідач і позивач з донькою проживають в різних областях, Житомирській і Сумській відповідно, що також ускладнює спілкування. ОСОБА_2 працює вчителем фізики, має хороші характеристики, заборгованість по аліментах виникла у зв`язку із отриманою травмою і тимчасовою втратою непрацездатності. Вважає що позивачем не надано жодного доказу, який давав би підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, як крайнього заходу.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Шосткінської міської ради до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Надали висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно доказів долучених до позовної заяви, а саме - свідоцтва про народження, відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 24.05.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 222. Згідно свідоцтва, матір`ю дитини є ОСОБА_1 .

У відповідності до Витягу з реєстру територіальних громад від 27.06.2023, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстроване за адресою АДРЕСА_3 .

З довідки виданої КО «Шосткинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №5 Шосткинської міської ради Сумської області» № 01-33/233 від 14.12.2023 слідує, що ОСОБА_3 , учениця 4-В класу, навчається в Шосткинській загальноосвітній школі І - III ступенів № 5 Шосткинської міської ради Сумської області з 01.09.2020 року. За весь цей час батько учениці, ОСОБА_2 , не проявляв ніякого інтересу до шкільного життя та навчання доньки, не відвідував батьківські збори, не брав участі у житті класу.

З довідки виданої КЗ «Шосткинська дитяча музична школа №2» №07 від 22.12.2023 року слідує, що ОСОБА_3 , учениця 3 класу елементарного підрівня, навчається в Шосткинській дитячій музичній школі №2 з 01.09.2020 року. За весь цей час батько учениці, ОСОБА_2 , не проявляв ніякого інтересу до шкільного життя та навчання доньки, не відвідував батьківські збори, шкільні концерти, не брав участі у житті класу.

Згідно акту обстеження умов проживання учнів, який складений 16.01.2024 року класним керівником ОСОБА_4 та практичним психологом ОСОБА_5 за місцем проживання ОСОБА_3 , умови відповідають санітарним нормам, створені усі належні умови для повноцінного життя та розвитку.

Згідно повідомлення Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 22.11.2023 №45173/23.6/23 та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що станом на 22.11.2023 рік у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 2017 по 2023 становить 99 038,83 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

В листі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області МЮ України від 21.12.2021 зазначено, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 55577098 з виконання виконавчого листа № 589/3625/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі частки заробітку. В ході виконання рішення суду зокрема було встановлено, що боржник з вересня 2020 року по травень 2021 року був офіційно працевлаштований та отримував дохід. 16.11.2021 року боржник надав довідку про його доходи з попереднього місця роботи та квитанції по сплаті аліментів, які останній вчасно не надав до ДВС для приєднання до матеріалів виконавчого провадження, на підставі чого зроблено перерахунок заборгованості по аліментах. Також, боржником подано копії документів з медичної установи про те, що у травні 2021 року він отримав травму, внаслідок чого перебував на лікуванні з 16.05.2021 по 20.06.2021 і на даний час за станом здоров`я не може працевлаштуватись. Заборгованість по аліментах станом на 01.12.2021 року в листі зазначена в розмірі 4224,43 грн.

Постановами Старшого державного виконавця Радомишльського РВ ДВС від 06.09.2021 року відносно відповідача встановлено обмеження щодо права керування транспортними засобами та обмежено право виїзду за межі України.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб виданого Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану серії НОМЕР_2 від 09.02.2023 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . Прізвище залишене позивачці після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 . Від спільного проживання мають дитину ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).

В ході розгляду справи, Органом опіки та піклування виконавчого комітету Шосткінської міської ради 30.04.2024 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зі змісту висновку вбачається, що Розглянувши матеріали, які були надані Радомишльським районним судом Житомирської області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , заслухавши дитину, орган опіки та піклування встановив:«що малолітня ОСОБА_9 проживає з матір`ю, ОСОБА_1 та відчимом, за адресою: АДРЕСА_3 .

Батьки дитини проживають окремо.

Батько - ОСОБА_2 , самоусунувся від виховання доньки, не спілкується з нею, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не вітає зі святами, не піклується матеріально, аліменти не сплачує, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

Згідно інформації наданої Шосткинською загальноосвітньою школою I- ІІІ ст.№ 5, в якій навчається ОСОБА_9 з 2020 року, батько вихованням дитини не займався, не проявляв ніякого інтересу до шкільного життя та навчання.

Згідно інформації наданої КЗ «Шосткинська дитяча музична школа №2», яку відвідує ОСОБА_9 з 2020 року, батько не проявляв ніякого інтересу до шкільного життя та навчання доньки, не відвідував батьківські збори, шкільні концерти».

На підставі зазначених обставин, орган опіки та піклування зробив висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав.

Даний висновок затверджений рішенням № 124 від 24.04.2024 року виконавчого комітету Шосткінської міської ради.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідачем надано довідку з КНП «Радомишльська лікарня» № 542 від 26.04.2024 зі змісту якої слідує, що ОСОБА_2 за медичною допомогою до лікаря психіатра та лікаря нарколога не звертався.

Згідно довідки ВП № 3 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області на протязі 2023-2024 років ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягувався. 05.04.2024 року відносно нього був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, який направлений для розгляду до суду.

Відповідно до Характеристики наданої заступником директора ТОВ «ВЕКА-БУД» ОСОБА_2 з 07.09.2020 обіймав посаду завідуючого складом будівельних матеріалів. По місцю роботи характеризується позитивно, зарекомендував себе як добросовісний, дисциплінований працівник.

З довідки виданої Білокриницьким ліцеєм Городоцької селищної ради Житомирського району Житомирської області №72 від 08.08.2024 року та копії наказу № 44 к/тр вбачається, що ОСОБА_2 , 1985 року народження з 30.07.2024 року працює в Білокриницькому ліцеї на посаді вчителя фізики, індивідуального навчання і має тижневе навантаження 15 годин.

Згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи № 48335 від 07.08.2025 року проведеної медичним центром «МАМА ПАПА» ймовірність того, що ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_3 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%.

Відповідно до частин 2, 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За правилами ст.19 ЦПК України справи, що виникають, зокрема, з сімейних правовідносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1статті 2 ЦПК України).

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Нормами статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч.1 та 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

З аналізу вказаної статті, суд вважає, що зазначені підстави є вичерпними та позбавлення батьківських прав є правом, а не обов`язком суду.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина 6 статті 19 СК України).

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п.п. 57-58).

У п.п. 47-49 справи «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Крім того, у даному рішенні Судом звернуто увагу, що при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Посилання позивача на те, що батько свідомо самоусунувся від спілкування з дитиною, що свідчить про його байдуже ставлення, не знайшло підтвердження в судовому засіданні. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав та залучення до розгляду справи фахівця у галузі права для відстоювання своїх інтересів в суді, свідчить про його інтерес до дитини. Заперечуючи проти задоволення вимог про позбавлення батьківських прав, відповідач зазначив про бажання брати участь у житті доньки, мати можливість спілкуватись з нею.

Антигромадська або антисоціальна поведінка ОСОБА_2 в судовому засіданні також не встановлена.

Висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шосткінської міської ради про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав не доводить наявності обставин визначених ч.1 ст. 164 СК України, оскільки з його змісту вбачається, що висновок складений без повного і всебічного з`ясування обставин, вивчення особистості батька, на підставі лише 2 довідок наданих навчальними закладами. Даних про виклик на засідання та з`ясування думки батька у висновку не міститься взагалі.

Факт наявності заборгованості по сплаті аліментів, не може бути єдиною підставою для позбавлення батьківських прав без доведеності винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Крім того, інформація, яка міститься в листах ДВС від 21.12.2021 та від 22.11.2023 має суперечності щодо її розміру і підстав виникнення, які в ході розгляду справи сторонами не спростовані.

Таким чином, при розгляді даної справи судом не встановлено факту умисного ухиляння відповідача від виконання батьківських обов`язків та вчинення ним дій визначених ч.1 ст. 164 СК України.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст.12 ЦПК України, та у відповідності з ч.1 ст.81 ЦПК України, дійшов висновку, що у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав слід відмовити. Позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна.

Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією, висловленою ВС в постанові від 23 квітня 2025 року у справі № 541/939/22 (провадження № 61-13576св24).

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,13,81,259, 265,268, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 24 грудня 2025 року.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК