Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 490/4901/23
Провадження № 2/945/217/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

встановив:

31 травня 2023 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АРКС (далі - позивач) звернулося до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2023 року матеріали цивільної справи № 490/4901/23 за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за територіальною підсудністю направлено на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

21 серпня 2023 року вказана цивільна справа надійшла до Миколаївського районного суду Миколаївської області та, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 серпня 2023 року, розподілена головуючому судді Шароновій Н.О.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 490/4901/23 за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу; справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 16 квітня 2019 року о 12 годині 50 хвилин керував транспортним засобом ТАТА LPT, державний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 . Постановою суду відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Позивач зазначив, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована за полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 24097а8в.

Позивач вказує на те, що ним було здійснено розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування АМ8893540 у розмірі 25950 грн. 01 коп., при цьому розміру страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування не вистачає для повного відшкодування шкоди, а тому позивачем було проведено оплату згідно з Договором страхування у розмірі 4638 грн. 17 коп., які не покриті за полісом обов`язкового страхування АМ8893540 страхової компанії відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 4638 грн. 17 коп., а також понесені судові витрати, у розмірі 2684 грн. 00 коп.

У судове засідання позивач не з`явився, при цьому у позовній заяві представник позивача вказав про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без участі його представника.

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не прибув. 05.03.2025 відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю; позов визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлене таке.

16 квітня 2019 року о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_1 у смт. Олександрівка по вулиці Генерала Подзігуна в районі будинку № 244-А, керував транспортним засобом ТАТА LPT, державний номер НОМЕР_1 , на перехресті вулиці Першотравневої з вулицею Генерала Подзігуна, в порушення вимог п.п. 12.1., 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , який зупинився на заборонений сигнал світлофору в попутному напрямку.

Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2019 року, яка набрала законної сили 01 липня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню (а. с. 22).

Цивільно-правова відповідальність автомобіля ТАТА, державний номер НОМЕР_1 , була застрахована відповідно до Полісу № АМ8893540 (а. с. 34).

Цивільно-правова відповідальність автомобіля Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту Все включено № 240975а8в від 14 серпня 2018 року (а. с. 9-21).

16 квітня 2019 року водій автомобіля Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 звернувся з заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування (а. с. 6-7).

Судом встановлено, що в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспортному засобу Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , були спричинені механічні пошкодження (а. с. 23-26), а його власнику ТОВ Подільський енергоконсалтинг, відповідно до рахунку та розрахунку страхового відшкодування, завдано збитків на суму 30588 грн. 18 коп. (а. с. 26, 30).

У зв`язку з таким розрахунком страхового відшкодування позивачем АТ СКАХА Страхування, за страховим актом про Пряме врегулювання збитку № АХА2462502 від 23 квітня 2019 року, сплачено ТОВ Подільський енергоконсалтинг 25950 грн. 01 коп., що також підтверджується копією платіжного доручення № 567809 від 07 червня 2019 року (а. с. 27, 29).

Також, було проведено розрахунок коефіцієнту фізичного зносу ДТЗ автомобіля Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , та встановлено різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у сумі 4638 грн. 17 коп., які були сплачені позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 567811 від 07 червня 2019 року (а. с. 31, 32, 33) .

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України в редакції Закону станом на дату виникнення деліктних правовідносин (далі - ЦК України).

Відповідно до п. 3) ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини(ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

З огляду на викладене, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» від 01.07.2004 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, у судовому засіданні встановлено, що різниця між фактичним розміром шкоди (30588 грн. 18 коп.) і страховим відшкодуванням (25950 грн. 01 коп.) становить - 4638 грн. 17 коп., яку слід стягнути з відповідача, оскільки станом на день розгляду спору суму коштів в порядку регресу відповідач у добровільному порядку позивачу не сплатив.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову за платіжним дорученням № 967227 від 21 квітня 2023 року, що складає 1342 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1342 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 142, ст. ст. 258, 259, ст. ст. 264, 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, -

вирішив:

Позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополь Дніпропетровської області (зареєтрований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, 8, , р/р НОМЕР_5 в АТ УкрСиббанк) в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування у сумі 4638 грн. 17 коп., а також судовий збір у розмірі 1342 грн. 00 коп.

Фінансовому органу Управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області повернути позивачу Приватному акціонерному товариству Страхова компанія АРКС (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, 8, , р/р НОМЕР_5 в АТ УкрСиббанк) 50 відсотків судового збору, сплаченого Приватним акціонерним товариством Страхова компанія АРКС при поданні позову за платіжним дорученням № 967227 від 21 квітня 2023 року, що складає 1342 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова