Справа № 305/459/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря : Мочан М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2023 року у складі суді Марусяк М.О. у справі за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі її регіональної філії "Львівська залізниця" до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання незаконним та скасування рішення Лазещинської сільської ради, визнання недійсними договорів дарування та державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування реєстрації, повернення земельних ділянок,

встановив:

31.03.2020 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі її регіональної філії "Львівська залізниця" звернулося в суд з позовом до Лазещинської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення Лазещинської сільської ради, недійсними договорів дарування та державного акта на право власності на земельні ділянки, витребування земельної ділянки.

Позов мотивовано тим, що з метою оформлення правовстановлюючих документів на право постійного користування землями смуги відведення залізниці в межах Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, Державним територіально-галузевим об`єднанням "Львівська залізниця" та відповідно до даних вихідних матеріалів з технічної документації з інвентаризації земельної ділянки ДТГО "Львівська залізниця" під існуючими об`єктами залізничого транспорту за напрямком Івано-Франківськ-Рахів від 99км+030м до 103км+067м в межах Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, які було надано частково в квітні 2017 року, проведено комісійне обстеження за напрямком Івано-Франківськ-Рахів в адміністративних межах Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. В результаті проведеного обстеження смуги відведення виявлено, що 2 земельні ділянки за кадастровими номерами :01:003:0001 (для розміщення та експлуатації будівель підприємств промисловості) та :01:003:0018 (для ведення особистого селянського господарства) на км 101, які знаходяться у власності ОСОБА_1 , площею 0,1764 га та 0,1171 га, накладається на смугу відведення залізниці. Вказані земельні ділянки, загальною площею по 0,25 га кожна ОСОБА_1 отримав у власність за договорами дарування від 24.10.2007 №5295 та від 29.10.2007 №5396. На земельні ділянки, які накладаються (перетинаються) із смугою відведення залізниці площею 0,1764 га та 0,1171 га видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯИ №222630 та ЯИ №222629 від 06.07.2010 та зареєстровано в державному земельному кадастрі за №:01:003:0001 та №:01:003:0018. На адвокатський запит від 15.11.2019, Лазещинською сільською радою не надано відповідь про первинного власника, якому ця земельна ділянка була власне надана. Проте, рішення Лазещинської сільської ради при наданні у власність земельної ділянки є таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки прийняте з перевищенням повноважень, з порушенням норм земельного законодавства та таким, що порушує право залізниці на користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху, а відтак таким, що підлягає визнанню незаконним. Так, згідно з "Планом смуги відведення земель лінії Хриплин-Держкордон Львівської залізниці", який є належним доказом землекористування залізниці розробленого, погодженого в 1994 році (далі План смуги відведення), ширина смуги відведення на ділянці 101 км перегону становить 50 м від осі колії. Земельні ділянки ОСОБА_1 знаходяться на відстані починаючи від 17 км від осі колії та частково площею 0,1764 га та 0,1171 га, накладається на смугу відведення залізниці. На земельній ділянці, розміри якої визначені зазначеним Планом смуги відведення, розташована головна колія (ВБК) Делятин-Держкордон інвентарний №4, яка є власністю і перебуває на балансі залізниці. Лазещинська сільська рада перевищила повноваження в частині розпорядження земельними ділянками державної власності під залізницями. Розміри земельної ділянки, необхідної для експлуатації та обслуговування об`єктів транспорту, визначаються, відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно-технічної документації, що передбачено ст.11 ЗУ "Про транспорт", яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення та є чинною на цей час. Правовий статус земель залізничного транспорту визначено законом і не може бути змінений в будь-який інший спосіб, аніж визначено законодавством. Відповідачі до Залізниці щодо вилучення із користування даної земельної ділянки не зверталися, а відмови від права користування земельною ділянкою Залізниця не надавала. Під час прийняття Лазещинською сільською радою оскаржуваного рішення й реєстрації права власності на земельну ділянку, відповідачами не враховано вимог законодавства, що регулює земельні відносини, тому оскаржуване рішення підлягає визнанню незаконним та скасуванню, як і недійсним, виданий на його підставі, акт про право власності на земельну ділянку. Також має бути визнаний недійсним укладений на підставі незаконного рішення ради договір дарування земельної ділянки. На підставі наведеного позивач проси: визнати незаконним та скасувати рішення Лазещинської сільської ради в частині передачі у власність земельних ділянок площею по 0,25 га у с. Лазещина, що накладається на смугу відведення залізниці площею 0,1764 га та 0,1171 га; визнати недійсними договори дарування земельної ділянки від 24.10.2007 №5295 та від 28.10.2007 №5396, посвідчених приватним нотаріусом Маріна А.С; визнати недійсними державні акти серії ЯИ №222630 та ЯИ №222629 від 06.07.2010 на право власності на земельні ділянки видані ОСОБА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за кадастровими номерами :01:003:0001 та :01:003:0018 у державному реєстрі прав; витребувати від ОСОБА_1 на користь АТ "Українська залізниця" земельні ділянки площею 0,1764 га та 0,1171 га, що накладаються на смугу відведення залізниці за кадастровими номерами :01:003:0001 та :01:003:0018 і знаходяться в с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, як землі смуги відведення залізниці.

26.08.2020 представниками позивача, Акціонерного товариства "Українська залізниця", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано заяву про зміну предмета позовних вимог, в якій викладено позовні вимоги в наступній редакції: визнати незаконним та скасувати рішення Лазещинської сільської ради від 25.06.1992 №20 в частині передачі у власність земельних ділянок, площею по 0,25 га у с. Лазещина, що накладаються на смугу відведення залізниці площею 0,1764 га та 0,1171 га; визнати недійсними договори Дарування земельних ділянок від 24.10.2007 №5295 та від 28.10.2007 №5396, посвідчених приватним нотаріусом Маріна А.С; визнати недійсними державні акти серії ЯИ №222630 та серії ЯИ №222629 від 06.07.2010 на право власності на земельні ділянки видані ОСОБА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:003:0001 та :01:003:0018 у державному реєстрі прав; зобов`язати ОСОБА_1 повернути на користь АТ "Українська залізниця" земельні ділянки площею 0,1764 га та 0,1171 га, що накладається на смугу відведення залізниці за кадастровими номерами: :01:003:0001 та :01:003:0018 і знаходяться в с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, як землі смуги відведення залізниці.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2023 року змінені позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі її регіональної філії "Львівська залізниця" задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Лазещинської сільської ради від 25.06.1992 №20 в частині передачі у власність земельних ділянок, площею по 0,25 га у с. Лазещина, що накладаються на смугу відведення залізниці площею 0,1764 га та 0,1171 га.

Визнано недійсними договори Дарування земельних ділянок від 24.10.2007 №5295 та від 28.10.2007 №5396, посвідчених приватним нотаріусом Маріна А.С. Визнано недійсними державні акти серії ЯИ №222630 та серії ЯИ №222629 від 06.07.2010 на право власності на земельні ділянки видані ОСОБА_1 .

Скасовано державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:003:0001 та :01:003:0018 у державному реєстрі прав.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути на користь АТ "Українська залізниця" земельні ділянки площею 0,1764 га та 0,1171 га, що накладається на смугу відведення залізниці за кадастровими номерами: :01:003:0001 та :01:003:0018 і знаходяться в с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, як землі смуги відведення залізниці.

Стягнуто з Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі її регіональної філії "Львівська залізниця", судові витрати в сумі по 4204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поштак Ю.С., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить дане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не доведено наявність у нього права постійного користування спірною земельної ділянкою та порушення його прав. Також позивачем пропущено строки позовної давності.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Поштак Ю.С. підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник позивача - адвокат Левчук І.М. у судовому засіданні у режимі відео конференції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату,час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності.

З даними висновками суду не погоджується колегія суддів, оскільки такі не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Матеріалами справи установлено, що рішенням виконкому Лазещинської сільської ради народних депутатів від 25 червня 1992 року №20 "Про виділення земельної ділянки під промислове будівництво" виділено Малому підприємству "Промінь", директор ОСОБА_4 , земельну ділянку, загальною площею 0,50 га, біля ж-д станції в центрі села для будівництва цехів по переробці деревини. ОСОБА_4 , є батьком відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення 1-ої сесії XXII-ого скликання Закарпатської обласної ради від 29.11.1994 малому підприємству «Промінь» (директор ОСОБА_4 ,) було передано у постійне користування земельну ділянку площею 0,5 га для будівництва лісопильно-деревообробного цеху

На підставі даного рішення малому підприємству «Промінь» 26.05.1995 видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК №000077, загальною площею 0,50 га, для будівництва лісопильного деревообробного цеху. У подальшому дану земельну ділянку було поділено на дві площею по 0,25 га. кожна, які на даний час мають кадастрові номери ::01:003:0001та :01:003:0018.

З договору дарування земельної ділянки від 24.10.2007, посвідченого 21 грудня 2007 року приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу, Маріна А.С. за реєстровим номером 5295 слідує, що Приватне підприємство "Лідер" в особі засновника підприємства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 "Дарувальник" подарував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , "Обдарованому" земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0001, загальною площею 0,25 га, з цільовим призначенням - обслуговування адмінбудинку та деревообробного цеху, за адресою: с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області.

У вказаному договорі зазначено, що земельна ділянка, яка є предметом цього договору належала ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЗК №009328 виданого 04.02.2005 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого державним нотаріусом Пріц О.І, 10.11.2003 за реєстровим №2345.

З договору дарування земельної ділянки від 28.10.2007, посвідченого 28 грудня 2007 року приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу, Маріна А.С. за реєстровим номером 5396, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 "Дарувальник" подарував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , "Обдарованому" земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0018, загальною площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:003:0018, за адресою: с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області.

У вказаному договору зазначено, що земельна ділянка, яка є предметом цього договору належала ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р4 №0058602 виданого10.10.2003 на підставі рішення 3 сесії 4-го скликання Лазещинської сільської ради від 22.12.2003.

Власником земельних ділянок за кадастровими номерами: :01:003:0001 та :01:003:0018 є відповідач ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі під державними залізницями (пункт «б» частини четвертої статті 84 ЗК України).

Відповідно до статті 68 ЗК України до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Згідно із частиною першою статті 11 Закону України «Про транспорт» землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту відповідно до ЗК України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об`єктів транспорту.

До земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель входять землі, які є смугою відведення залізниць, а саме землі, надані під залізничне полотно та його облаштування, станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації, захисні і укріплюючі насадження, службові, культурно-побутові приміщення та інші споруди, необхідні для забезпечення роботи залізничного транспорту (частина перша статті 23 Закону України «Про транспорт»).

Згідно із частинами першою, другою статті 6 Закону України «Про залізничний транспорт» (тут і далі, якщо не вказано зворотнє, - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до ЗК України та Закону України «Про транспорт». До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

У підтвердження права користування земельної ділянки позивач посилається на «План смуги відведення земель лінії Хриплин-Держкордон Львівської залізниці" в адміністративних межах села Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, розробленого та затвердженого в 1994 році, згідно якого ширина смуги відведення на ділянці 101 км перегону становить 50 м від осі колії.

Обґрунтовуючи заявлений позов позивач указує на те, що в результаті проведеного комісійного обстеження за напрямком Івано-Франківськ-Рахів в адміністративних межах Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області виявлено, що 2 земельні ділянки за кадастровими номерами :01:003:0001 (для розміщення та експлуатації будівель підприємств промисловості) та :01:003:0018 (для ведення особистого селянського господарства) на 101 км, які знаходяться у власності ОСОБА_1 , площею 0,1764 га та 0,1171 га, накладається на смугу відведення залізниці, що стверджується актом обстеження земельних ділянок юридичних або фізичних осіб, які частково розташовані в межах смуги відведення Львівської залізниці на території Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 17 травня 2017 року.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ст.80 ЦПК України).

Згідно з приписами ч.ч.1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6. ст. 81 ЦПК України).

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20 травня 2024 року у даній справі призначено судову земельно технічну експертизу за наслідками, якої складено Висновок № 696/05-24 від 12 травня 2025 року.

Згідно Висновку земельно-технічної експертизи № 696/05-24 від 12 травня 2025 року: 1.накладення (перекриття) належних на праві власності ОСОБА_1 земельних ділянок: кадастровий номер :01:003:0001 з цільовим призначенням «для розміщення та експлуатації будівель підприємств промисловості» та кадастровий номер :01:003:0018 з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», - на землі в смузі відведення Акціонерного товариства «Українська залізниця» площею відповідно 0,1764 га та 0,1171 га, на км101 лінії Хриплин-Держкордон, по ліву сторону за напрямком Івано-Франківськ-Рахів, в адміністративних межах Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, не підтверджується. 2. Земельні ділянки ОСОБА_1 з кадастровими номерами :01:003:0001 та :01:003:0018, що знаходяться в с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, знаходяться на наступній величині від осі колії залізниці:

земельна ділянка з кадастровими номером :01:003:0001 - від 17,1 м до 20,02 м;

земельна ділянка з кадастровими номером :01:003:0018 - від 16,4 м до 17,1 м.

Схематично це зображено на План-схемі № 1 та № 2, що додаються в Додатках 2 та З до даного Висновку.

Земельна ділянка смуги відведення під земляним полотном залізничної колії в місці розташування вказаних земельних ділянок ОСОБА_1 , зокрема на км 101 лінії Хриплин-Держкордон, по ліву сторону за напрямком Івано-Франківськ-Рахів, в адміністративних межах Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області не є сформованою. На неї ніякої документації із землеустрою, якою б було визначено межі такої земельної ділянки, виготовлено не було, і правовстановлюючого документу не складено. Межі такої земельної ділянки по величні смуги відведення під земляним полотном залізничної колії до Державного земельного кадастру не внесено.

З даного Висновку експерта та матеріалів справи також вбачається, що первинне формування обох спірних земельних ділянок, які наразі належать відповідачу ОСОБА_1 , відбулося в 1994 році, коли відповідно до рішення 1-ої сесії XXII -ого скликання Закарпатської обласної ради від 29.11.1994 малому підприємству «Промінь» (директор ОСОБА_4 , батько теперішнього власника двох спірних земельних ділянок загальною площею 0,5 га ОСОБА_1 ) було передано у постійне користування земельну ділянку площею 0,5 га для будівництва лісопильно-деревообробного цеху, про що було складено Державний акт на право постійного користування землею серія ІІ-ЗК № 000077 від 26.05.1995. В подальшому таку земельну ділянку було поділено на дві, площею по 0,25 га кожна, які на даний час мають кадастрові номери :01:003:001 та :01:003:0018.

Виділенню земельної ділянки малому підприємству «Промінь» передувала передача Івано-Франківською дистанцією колії Львівської залізниці земель зі смуги відведення залізниці площею 1,9 га Лазещинській сільській раді в комунальну власність. Вказаний факт підтверджується наступними документами.

Так, в матеріалах справи міститься копія з Виписки з рішення виконкому Лазещинської сільської ради народних депутатів від 26.08.1993 № 31 «Про затвердження земельної ділянки із смуги відведення залізниці» ( а.с. 55 т. 1), в якій, зокрема йдеться про прийняття рішення про закріплення 1,9 га землі і залишення її в резерві Лазещинської сільської ради зі смуги відведення станції села та зони згідно відкоригованого плану. Такий план, на який зроблено посилання у вказаному рішенні виконкому Лазещинської сільської ради народних депутатів, також міститься в матеріалах справи, і він є одним з додатків вказаного листа Лазещинської сільської ради за вих. № 161 від 19.05.2020, в якому виражено позицію Лазещинської сільської ради стосовно предмету спору, та зазначений як «План границь і території ст. Лазівщини» (а.с.57-58 т.1). Цей План, виходячи із реквізитів на цьому штампі, був розроблений Проектно-кошторисною групою Івано-Франківського відділу Львівської залізниці в серпні 1993 року, і на ньому містяться підписи начальника Івано-Франківського відділення Львівської залізниці про його погодження та голови Лазещинської сільської ради про його затвердження з посиланням на вищезгадане рішення виконкому Лазещинської сільської ради.

На цьому Плані косою штриховкою лініями червоного кольору по ліву сторону руху по колії у напрямку від м. Івано-Франківськ до м. Рахів біля пікета км 101 позначено ділянку землі в смузі відведення залізниці площею S = 1,9 га, що передавалась Лазещинській сільській раді, і ця ділянка має складну конфігурацію, ліва частина якої подібна до трикутника. Саме в цій, лівій, частині вказаної площі, як це встановлено в ході дослідження при проведенні експертизи, й розміщуються досліджувані земельні ділянки ОСОБА_1 , про детальне розташування яких описано у Висновку експерта.

Згідно Висновку експерта контури ділянки землі, яка за вказаним Планом, що був виготовлений Проектно-кошторисною групою Івано-Франківського відділу Львівської залізниці, передавалась в смузі відведення залізниці Лазещинській сільраді, тут облямовується штрихпунктирною лінією чорного кольору, якою на цьому Плані позначено межі колись існуючої смуги відведення, та лінією червоного кольору, яка проходить вздовж колії, якою і визначались нові межі смуги відведення. Вздовж пунктирної лінії, якою на цьому кресленику позначено смугу відведення, зазначено числові показники: 20, 21 25, 27, 37, 50, - і ці показники є величиною смуги відведення. Біля лінії червоного кольору, якою на цьому Плані визначено нові межі смуги відведення зроблено запис числового показника «20», який означає розмір нової ширини смуги відведення, яка залишалась за залізницею після відведення частини таких земель Лазещинській сільській раді. Така величина смуги відведення в цьому місці визначається також і при проведенні вимірів на зазначеному Плані з урахуванням масштабу, в якому цей кресленик був виготовлений. Саме такою і є величина смуги відведення, яка залишалась за залізницею у цьому місці, і саме в цьому місці, як це було встановлено в ході дослідження, й розміщуються обидві досліджувані земельні ділянки ОСОБА_1 з кадастровими номерами :01:003:0001 та :01:003:0018. Розташування цих земельних ділянок на зображенні вказаного Плану, що був виготовлений Проектно-кошторисною групою Івано-Франківського відділу Львівської залізниці, детально відтворено на План-схемі № З, що додається в Додатку 4 до даного Висновку, і в скороченому вигляді - на Рис.2. На цій План-схемі контури земельних ділянок ОСОБА_1 зображено лініями синього кольору.

Отже, виходячи з вищенаведеного земельні ділянки ОСОБА_1 з кадастровими номерами :01:003:0001 та :01:003:0018 повинні були розташовуватися на відстані не ближче 20 м. від осі залізничної колії, по ліву сторону руху ділянкою залізничної колії у напрямку м. Івано- Франківська до м. Рахова на км.101 лінії ділянки Хриплин-Держкордон.

У Висновку також зазначено, що в поставленому перед експертом питанні йдеться про накладення земельних ділянок ОСОБА_1 на смугу відведення залізниці площею: 0,1764 га - для земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0001, та 0,1171 га - для земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0018. Така площа, згідно з матеріалами справи, була визначена позивачем по справі Акціонерним товариством «Українська залізниця» виходячи із ширини смуги відведення під залізничним полотном величиною 50 м. Графічно таку смугу зображено на арк. 22 Тому 1 у вигляді окремого кресленика, виготовленого в довільній формі, без означення особи, що його виготовляла, без назви та інших реквізитів. Однак, ширина смуги відведення, як це зазначено вище, в серпні 1993 року у місці розташування обох земельних ділянок ОСОБА_1 була змінена і встановлена величиною 20 м.

Тому з урахуванням вищенаведеного, накладення (перекриття) належних на праві власності ОСОБА_1 земельних ділянок з кадастровими номерами :01:003:0001 площею 0,1764 га та :01:003:0018 площею 0,1171 га, на земельну ділянку смуги відведення залізниці під залізничним полотном на км 101 ділянки Хриплин-Держкордон, не підтверджується, і визначення самого накладення вказаних земельних ділянок ОСОБА_1 та смуги відведення залізниці під залізничним полотном на вказаній ділянці залізничної колії є неможливим, по причині відсутності правовстановлюючих документів та землевпорядної документації на вказану земельну ділянку залізниці.

Підставою для зазначеної вище зміни ширини смуги відведення із 50 м на 20 м в місці розташування вказаних земельних ділянок ОСОБА_1 є відповідна проектна документація, що була виготовлена Проектно-кошторисною групою Івано-Франківського відділу Львівської залізниці в серпні 1993 року - «План границь і територій ст. Лазіщина». Складення такої документації було передбачено положеннями діючого на той час нормативного документу - СН 468-74 «Норми відводу земель для залізниць».

Таким чином Висновком експерта № 696/05-24 від 12 травня 2025 року та вищенаведеними матеріалами справи спростовано доводи позивача щодо накладення земельних ділянок відповідача з кадастровими номерами :01:003:0001 площею 0,1764 га та :01:003:0018 площею 0,1171 га, на земельну ділянку позивача.

Окрім того, позивачем обрано неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові.

У заявленому позові, з урахуванням заяви про зміну предмета позовних вимог від 26.08.2020, позивач просив: визнати незаконним та скасувати рішення Лазещинської сільської ради від 25.06.1992 №20 в частині передачі у власність земельних ділянок, площею по 0,25 га у с. Лазещина, що накладаються на смугу відведення залізниці площею 0,1764 га та 0,1171 га; визнати недійсними договори дарування земельних ділянок від 24.10.2007 №5295 та від 28.10.2007 №5396, визнати недійсними державні акти від 06.07.2010 на право власності на земельні ділянки видані ОСОБА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:003:0001 та :01:003:0018 у державному реєстрі прав та зобов`язати ОСОБА_1 повернути на користь АТ "Українська залізниця" земельні ділянки площею 0,1764 га та 0,1171 га, що накладається на смугу відведення залізниці за кадастровими номерами: :01:003:0001 та :01:003:0018 і знаходяться в с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, як землі смуги відведення залізниці.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (близькі за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14 (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (пункт 55) та ін.).

Тобто, спосіб захисту повинен відповідати змісту порушеного права та природі спірних правовідносин.

Щодо вимог про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, державного акта на право власності на земельну ділянку, договорів, то у своїх висновках Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що позивач з дотриманням правил статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння кінцевого набувача. Для такого витребування не потрібно заявляти вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, рішень, записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за незаконним володільцем, самої державної реєстрації цього права, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, у тому числі документів (свідоцтв, державних актів тощо), що посвідчують відповідне право. Такі вимоги є неналежними, зокрема неефективними, способами захисту права власника. Їхнє задоволення не відновить володіння позивачем його майном.

Згідно правових висновків, які зазначені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.01.2025 року у справі №446/478/19, які є ревалентними до спірних правовідносин, у даному випадку належним способом захисту права особи, яка позбавлена володіння земельною ділянкою, є саме витребування земельної ділянки (віндикаційний позов), а не її повернення. Окрім того, Велика Палата Верховного Суду також наголосила (п.120-123), що витребування як належний спосіб захисту не може бути застосовано щодо всієї земельної ділянки площею, така вимога може розглядатися тільки щодо тієї частини земельної ділянки, що накладається на смугу відведення залізниці. АТ «Укрзалізниця» має довести, яка саме земельна ділянка, в яких межах накладається на смугу відведення залізниці. Захистити право без ідентифікації земельної ділянки неможливо (див. близькі за змістом висновки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 у справі № 441/123/16). Отже, для вирішення подібних спорів земельна ділянка (підстави для витребування якої наявні - тобто така земельна ділянка накладається на смугу відведення залізниці) має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Виконання дослідження з визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Тому результати таких досліджень можуть міститись, зокрема, у висновку експерта.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені фактичні обставини справи та вимоги закону, повно, всебічно та об`єктивно не надав належну оцінку обставинам, на які посилалися сторони, та дійшов помилкових висновків про задоволення заявленого позову.

Відповідно до приписів п.4 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заявленого позову з вищенаведених підстав.

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідачем ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплачено 12 612 грн. судового збору та 33 218 грн., 34 грн. за проведення у справі судової земельно технічно експертизи. Дані судові витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 .

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2023 року скасувати.

У позові Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі її регіональної філії "Львівська залізниця" до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання незаконним та скасування рішення Лазещинської сільської ради, визнання недійсними договорів дарування та державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування реєстрації, повернення земельних ділянок, відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі її регіональної філії "Львівська залізниця" на користь ОСОБА_1 12 612 (дванадцять тисяч шістсот дванадцять) гривень сплаченого судового збору та 33 218 (тридцять три тисячі двісті вісімнадцять) гривень 34 коп. понесених витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: