КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-п/947/167/25
УХВАЛА

29.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30 листопада 2023 року по цивільній справі №947/27750/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за користування грошовими коштами,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2025 року до Київського районного суду міста Одеси через засоби поштового зв`язку надійшла заява від ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30 листопада 2023 року по цивільній справі №947/27750/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за користування грошовими коштами.

В обґрунтування заяви, відповідачка посилається на те, що під час розгляду справи остання в умовах воєнного часу проживає поза межами території України, судові повістки не отримувала, а відтак не була обізнана про розгляд даної справи, з підстав чого не мала можливості надати до суду відзив на позовну заяву з доводами проти заявлених позовних вимог.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 19.11.2025 року вказану заяву залишено без руху та надано строк заявниці для усунення недоліків поданої заяви.

16.12.2025 року до Київського районного суду міста Одеси через засоби поштового зв`язку надійшла заява від заявниці на усунення недоліків поданої заяви.

Оглянувши подані до суду документи, суддею встановлено, що заявницею належним чином усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до вимог ухвали судді від 19.11.2025 року.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. від 18.12.2025 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомлення сторін по справі.

У судове засідання, призначене на 29.12.2025 року з`явилась відповідачка ОСОБА_3 , яка заяву підтримала та просила суд її задовольнити.

Також судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила прізвище на " ОСОБА_5 ", що підтверджується виданим на ім`я ОСОБА_6 паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 06 травня 2016 року Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, а також присвоєнням на ім`я останньої РНОКПП: НОМЕР_2 , який у відповідності до матеріалів цивільної справи належав ОСОБА_3 .

Представник позивача у судове засідання призначене на 29.12.2025 року не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, однак від останнього 25.12.2025 року надійшла до суду заяву про розгляд справи без участі.

Крім того, 23.12.2025 року від представника позивача надійшли заперечення проти заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення в якій останній просить суд заяву останньої залишити без задоволення, оскільки відповідачкою не надано жодних істотних заперечень по суті доказів та доказів, що мають істотне значення для розгляду справи.

Заслухавши пояснення відповідачки по справі, дослідивши подану до суду заяву та оглянувши матеріали справи, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив перерву у судовому засіданні до 29 грудня 2025 року о 17 годині 00 хвилин для його ухвалення і проголошення.

Дослідивши та вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, матеріали цивільної справи №947/27750/23, суд вважає заяву не підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку спрощеного позовного провадження перебувала цивільна справа №947/27750/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за користування грошовими коштами.

За наслідком розгляду вказаної справи, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за користування грошовими коштами задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість у загальному розмірі 16374 гривні 79 копійок, яка складається з: 11597 гривень 16 копійок - інфляційних втрат за період з березня 2019 року по лютий 2022 року включно; 4777 гривень 63 копійки трьох відсотків річних за користування коштами за період з 23.02.2019 року по 23.02.2022 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Одночасно суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2024 року у справі №756/11081/20, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09.11.2021 у справі №214/5505/16, виклала висновок, що «оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення».

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/27750/323, судом встановлено, що відповідачка по справі - ОСОБА_3 до судових засідань під час розгляду справи не з`являлась, заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.11.2023 року по справі засобами поштового зв`язку не отримувала.

Як зазначає відповідачка у заяві, що їй ОСОБА_1 про наявність заочного рішення від 30.11.2023 року в рамках розгляду цивільної справи №947/27750/23 стало відомо лише у 2025 році, оскільки починаючи з 2022 року проживає за кордоном та не мала доступу до кореспонденції у зв`язку з чим остання просить суд поновити строк на подання до суду зави про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.11.2023 року.

З даною заявою відповідачка до суду звернулась засобами поштового зв`язку 15.11.2025 року, яка в подальшому була зареєстрована судом 17.11.2025 року.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення особі права на доступ до суду в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає наявними підстави для поновлення заявниці ОСОБА_1 процесуального строку на звернення до суду з даною заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.11.2023 року по цивільній справі №947/27750/23.

Щодо перегляду заочного рішення суду.

Скасування та перегляд заочного рішення суду передбачено статтею 288 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки,

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/27750/23, судом встановлено, що відповідачкою по справі є зокрема ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до положень статті 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема:

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Частиною 6 статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вказаних приписів процесуального законодавства, судом по справі №947/27750/23 було отримано відповідь з відділу адресно-довідкового бюро ГУДМС України в Одеській області, у відповідності до якої встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідком встановленого зареєстрованого місця проживання відповідачки, відсутність інформації про зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, судова кореспонденція суду, у тому числі копія ухвали про відкриття провадження по справі, судові повістки повідомлення,копія позовної заяви з додатками до неї скеровувались судом під час розгляду справи №947/27750/23 разом з рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_3 , за вказаною адресою зареєстрованого місця реєстрації.

У відповідності до матеріалів справи, за час перебування справи в провадженні суду, відповідачкою судова кореспонденція скерована по справі №947/27750/23 за адресою її зареєстрованого місця проживання не отримувалась, яка в свою чергу була повернута до суду з підстав відсутності адресата за місцем проживання.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 про дату, час і місце проведення розгляду справи №947/27750/23 повідомлялась належним чином і вважається повідомленою про розгляд справи у відповідності до положень статті 128 ЦПК України належним чином, однак, у встановлений судом строк не скористалась процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, про причини неявки до судового засідання суд не повідомляла.

Додатково судом враховується, що саме вказана адреса за якою судом здійснювалось повідомлення відповідачки про розгляд справи, зазначена особисто ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення суду, як адреса її зареєстрованого місця проживання.

Доводи відповідачки про не проживання за вказаною адресою в період сповіщення її судом про дату, час та місце судових засідань під час розгляду цивільної справи №947/27750/23, як і доказів проживання останньої станом на день звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.11.2023 року по вищевказаній цивільній справі поза межами території України, є необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодним доказом у відповідності до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України.

На підставі викладеного, вбачається, що відповідачка не була позбавлена можливості приймати участь під час розгляду справи та не була позбавлений можливості на подання відзиву на позовну заяву і поданні відповідних доказів, для доведення своєї правової позиції і заперечень стосовно цього спору, враховуючи, що поштова кореспонденція не отримана останньою за місцем особистого зареєстрованого проживання за наслідком власних дій.

На підставі вищевикладеного в сукупності, суд вважає посилання ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду безпідставними та необґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідачка не з`явилась в судове засідання та не повідомилапро причини неявки з поважних причин, не подала з поважних причин відзиву на позовну заяву і докази, на які вона посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30 листопада 2023 року по цивільній справі №947/27750/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за користування грошовими коштами, є необґрунтованою, за наслідком чого підлягає залишенню без задоволення.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для вчинення процесуальної дії на подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від від 30 листопада 2023 року по цивільній справі №947/27750/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за користування грошовими коштами.

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30 листопада 2023 року по цивільній справі №947/27750/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за користування грошовими коштами залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та може бути оскаржена разом з судовим рішенням по цій справі.

Головуючий Л. В. Калініченко