Дата документу 29.12.2025 Справа № 334/768/25
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №334/768/25 Головуючий у 1-й інстанції: Бредіхін Ю.Ю. Провадження №22-з/807/169/25 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

29 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кухаря С.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 , представника, адвоката Макаренка Валентина Миколайовича про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради на рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Південно-східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про скасування акту, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Південно-східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про скасування акту. У позовній заяві ОСОБА_1 заявлена орієнтована сума судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 8000 грн витрат на правову (правничу) допомогу. Докази понесених судових витрат буде подано суду в межах строків встановлених ч.8 ст.141 ЦПК України.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року позов задоволено.

Скасовано акт № 1/24 про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався 29 січня 2024 року за формою НТ, затверджений 29 січня 2024 року в.о. директора Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 9» Запорізької міської ради.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 9» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просили рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 09 грудня 2025 року апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради - залишено без задоволення. Рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2025 року залишено без змін.

15 грудня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Макаренко В.М. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Запорізького апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій просить стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 4000,00 грн, які були сплачені нею за підготовку та подання процесуальних документів до суду апеляційної інстанції, а саме: за складання і подання відзиву на апеляційну скаргу.

Заява мотивована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу її представник адвокат Макаренко В.М. зазначив про орієнтовні витрати на правничу допомогу, які понесені та будуть понесені стороною позивача під час перегляду справи в апеляційній інстанції у розмірі 7000 грн.

Під час апеляційного перегляду справи, постановою Запорізького апеляційного суду від 09 грудня 2025 року апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради залишено без задоволення, а судове рішення без змін, а тому ОСОБА_1 має право на відшкодування їй витрат на правничу допомогу понесених нею у суді апеляційної інстанції з відповідача у заявленому нею розмірі.

Витрати понесені позивачкою ОСОБА_1 на правову допомогу в апеляційній інстанції підтверджуються наданими до відзиву копіями: копією ордеру на надання правничої допомоги серії АР №1266182 від 19.09.2025 виданого на підставі договору про надання правничої допомоги №57 від 28.01.2025 (а.с.157-162).

До заяви про ухвалення додаткового рішення, представник ОСОБА_1 адвокат Макаренко В.М. додав копію вищезазначеного ордеру, копію договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №57 від 28.01.2025, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Макаренко і партнери» в особі керуючого бюро адвокатом Макаренко В.М.; Акт надання послуг від 09.12.2025, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Макаренко і партнери» в особі керуючого бюро адвокатом Макаренко В.М. з переліком послуг наданих адвокатом, а саме за складання і подання відзиву на апеляційну скаргу, витрачено адвокатом часу 2 год., вартість за одну годину 2000 грн, всього 4000 грн, сторони претензій одна до одної не мають; копію розрахунку № від 09.12.2025 на суму 4000 грн (а.с.234).

Вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою, третьою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно із частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Зазначена правова позиціє є незмінною, вона безпосередньо передбачена положеннями пункту 1 частини другої статті 137, частини восьмої статті 141 ЦПК України.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_1 адвокатом Макаренко В.М., останній просив стягнути витрати на правову допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, за результатами розгляду справи, а також зазначив орієнтовний розмір таких витрат.

Встановлено, що справа Запорізьким апеляційним судом розглянута в судовому засіданні з викликом сторін 09 грудня 2025 року, повна постанова складена 10 грудня 2025 року (а.с.206-219).

Таким чином, враховуючи дату ухвалення Запорізьким апеляційним судом постанови (09 грудня 2025 року), останнім днем строку для подання стороною позивача заяви про ухвалення додаткового рішення у цій справі з урахуванням ч.3 ст.124 ЦПК України було 15 грудня 2025 року (перший робочий день, понеділок).

Докази разом із заявою про ухвалення додаткового рішення представником ОСОБА_1 адвокатом Макаренко В.М. були подані до Запорізького апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» - 15 грудня 2025 року, які того ж дня надійшли до суду апеляційної інстанції (а.с.245-236).

Отже, заяву про ухвалення додаткового судового рішення подано в строки, що встановлені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

15 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 адвоката Макаренко В.М. до Запорізького апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, сформована 15 грудня 2025 року у системі «Електронний суд» у якій заявник просить стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 в апеляційному суді представляв адвокат Макаренко В.М. на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР №1266182 від 19.09.2025 виданого на підставі договору про надання правничої допомоги №57 від 28.01.2025; (а.с.228).

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представником ОСОБА_1 адвокатом Макаренко В.М. також надано договір про надання правової (професійної правничої) допомоги №57 від 28.01.2025, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Макаренко і партнери» в особі керуючого бюро адвокатом Макаренко В.М.; Акт надання послуг від 09.12.2025, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Макаренко і партнери» в особі керуючого бюро адвокатом Макаренко В.М. з переліком послуг наданих адвокатом, а саме за складання і подання відзиву на апеляційну скаргу, витрачено адвокатом часу 2 год., вартість за одну годину 2000 грн, всього 4000 грн, сторони претензій одна до одної не мають; копію розрахунку № від 09.12.2025 на суму 4000 грн (а.с.229-234).

Відповідно до п.1.1 Договору Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу у справі. Перелік таких послуг зазначено в п.2.1 договору.

Відповідно до п.4.1 договору вартість наданих юридичних послуг Адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від Клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє Клієнту відповідний рахунок. Вартість складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього Договору.

Відповідно до п.7.1 договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2025 року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним Договором.

09.12.2025року Адвокатське бюро «Макаренко і партнери» в особі керуючого бюро адвоката Макаренко В.М. та ОСОБА_1 підписали Акт наданих послуг, згідно з яким вартість наданої адвокатом Макаренко В.М., Клієнту ОСОБА_1 професійної правничої допомоги у супроводженні справи №334/768/25 в Запорізькому апеляційному суді станом на дату підписання цього акту склала 4000.00 грн. Опис робіт (наданих послуг) та понесених витрат: складання і подання відзиву на апеляційну скаргу, адвокатом витрачено 2 години, вартість за одну годину 2 000 грн, всього 4000 грн. Відповідно до вказаного Акту сторони одна до одної претензій не мають (а.с.233).

Відповідно до Рахунку № від 09.12.2025 адвокатом Макаренко В.М. від ОСОБА_1 прийнято 4000 грн до договору №57 від 28.01.2025 у справі №334/768/25) (а.с.234).

Встановлено, що копію заяви про ухвалення додаткового рішення у справі було надіслано Комунальному некомерційному підприємству «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради та доставлено до його електронного кабінету 19.12.2025 (о 16:53:18) (а.с.242).

Заперечень від Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради до Запорізького апеляційного суду на заяву про ухвалення додаткового рішення для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а також доведення їх неспівмірності, у справі не надходило,тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Ураховуючи, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, приймаючи до уваги відсутність заперечень сторони позивача, для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесених нею на стадії апеляційного перегляду справи, у розмірі 4000,00 грн, оскільки такий розмір втрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись статтями 141, 270, 382, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Макаренко Валентином Миколайовичем по ухвалення додаткової постанови -задовольнити.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» Запорізької міської радина користь ОСОБА_1 4000,00 (чотири тисячі) гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених при апеляційному перегляді справи.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткова повна постанова складена 29 грудня 2025 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С. Кухар С.В.