Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2025 Справа №607/20506/25 Провадження №2/607/5693/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Дудченко Ю. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук Оксана Ігорівна про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті його баби ОСОБА_3 та прийняв спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру.

У зв`язку із не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує з підстав та обґрунтувань, викладених у позові, та просить його задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є усі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви, клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду залучено третю особу.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 77 років, про що 22 лютого 2025 року складено актовий запис № 418, місце смерті село Плотича Тернопільського району, Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22 лютого 2025 року.

На момент смерті у власності ОСОБА_3 була квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 48,9 кв. м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав та довідкою з Міського бюро технічної інвентаризації, де вказано що право власності належить на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого 11 березня 1998 року за реєстровим № 75, право власності зареєстровано Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 25 березня 1998 року за № 16680.

ОСОБА_3 на момент купівлі квартири та її смерті в шлюбі не перебувала, що підтверджується довідкою про сімейний стан № 94 від 08 вересня 1997 року виданою ОСОБА_4 в.о. заступника начальника управління юстиції в Тернопільській області Міністерства юстиції України та свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 08 вересня 1997 року серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 мала одну дочку (мати позивача) ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 10 вересня 1969 року.

ОСОБА_5 одружилася з ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_7 . 28 грудня 1994 року вона розірвала шлюб з ОСОБА_6 , в подальшому 26 жовтня 1995 року ОСОБА_8 одружилась з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 26 жовтня 1995 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народився син ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , який являється онуком ОСОБА_3 .

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_4 мати позивача ОСОБА_10 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , яка являлась єдиною дочкою ОСОБА_3 .

За життя, 24 квітня 2023 року ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Утинською З.З. 24 квітня 2023 року за реєстровим номером 1-583, згідно якого ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

26 березня 2025 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Боднарук О.І. заведено спадкову справу за № 13/2025 до майна померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області, яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з матеріалами спадкової справи, спадщину прийняли двоє онуків померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Проте, ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_1 , відповідно до заповіту, посвідченого Утинською З.З., державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори 24 квітня 2023 року за реєстровим номером 1-583.

25 серпня 2025 року до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , квартира АДРЕСА_4 звернувся ОСОБА_1 .

При цьому, ОСОБА_1 повідомив нотаріусу, що Договір купівлі-продажу квартири, зареєстрований Тернопільською регіональною біржою нерухомості 11 березня 1998 року, який свідчить про придбання спадкодавцем квартири у нього відсутній і тому надати його нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо. Крім того, доповнив, що у нього наявна лише копія дублікату вищевказаного договору купівлі продажу Квартири, яка ніким не посвідчена та не засвідчена.

Відповідно до довідки з ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» за № 397/07-2 від 29.09.2025, станом на 29.12.2012 власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Тернопільською регіональною Біржою нерухомості 11 березня 1998 року за реєстровим № 75.

Згідно з Витягу з державного реєстру речових прав № 326835020 від 24.03.2023, власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_3 на підставі документів поданих для державної реєстрації: інший тип договору, договір купівлі-продажу квартири (дублікат), серія та номер: 75, виданий 11.03.1998, видавник: Тернопільська Регіональна біржа нерухомості.

09.03.2023 ФОП ОСОБА_11 на ім`я ОСОБА_3 було виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_5 , відповідно до експлікації приміщень якої загальна площа 48,9 кв. м, житлова площа 26,9 кв. м.

09 вересня 2025 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилаються на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті його баби та прийняв спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, а тому, просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

У відповідності до положень частини першої статті 1273, частини другої статті 1275 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Відповідно до частини першої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною третьою статті 1268 та частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За правилом частини першої статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Указана норма не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах.

Згідно із частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити свої права та інтереси, оскільки він не може реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, так як спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючих документів на належне майно, беручи до уваги визнання позову відповідача у даній справі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги законні, обґрунтовані та доказово підтверджені письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому, слід визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук Оксана Ігорівна про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання АДРЕСА_6 ;

відповідач ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , місце проживання АДРЕСА_6 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук Оксана Ігорівна, місцезнаходження м. Тернопіль вул. І.Мазепи, буд. 10 каб. 206.

Повний текст рішення суду складено та підписано 12 грудня 2025 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко