Справа № 314/2921/16-ц
Провадження № 8/314/2/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,

секретар Рясна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сердюка Романа Вікторовича про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.01.2024 у справі №314/2921/16 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна в натурі, що є у спільній частковій власності,

за участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача (в режимі відеоконференції) Сердюка Р.В.

представника позивача Жидкової Л.І.,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2024 Вільнянським районним судом Запорізької області ухвалено рішення по цивільній справі № 314/2921/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна в натурі, що є у спільній частковій власності.

12.05.2025 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сердюка Романа Вікторовича про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у якій зазначено, що після ухваленням рішення відповідачу стали відомі обставини, які є істотними для справи та які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду справи.

Суд поділив у натурі між сторонами житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Поділ проведено відповідно до варіанту №1 висновку експерта І. Майстренко №0057 від 02.03.2023, яким експерт встановив, що сарай літ. Д являється об`єктом самочинного будівництва та при визначенні варіантів розділу вказаного незавершеного будівництвом житлового будинку не врахував сарай літ. Д. На початку квітня 2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до реєстраційної служби із заявою про реєстрацію права власності на частину спірного житлового будинку. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 17.04.2025 вбачається, що за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на частину спірного будинку, в тому числі зареєстровано право власності на частину сараю літ. Д. Підставою реєстрації вказані судові рішення у справі №314/4403/14-ц від 08.07.2015 та від 10.11.2016. Представник відповідача вважає, що на час ухвалення у даній справі рішення суду першої інстанції від 11.01.2024, вже існували обставини, які вказували на неналежність сараю літ. Д до самочинно збудованого майна. Обставини неналежності сараю літ. Д до самочинно збудованого майна не були встановлені судом , хоча вони на той час вже існували. Висновок про самочинний сарай літ.Д, експерт зробив згідно з технічним паспортом ПП «Вільнянське БТІ» від 08.07.2014. Завірена копія вказаного технічного паспорта наявна в матеріалах даної судової справи як додаток №7 до висновку експерта. Відповідно до технічного паспорта БТІ, виготовленого ТОВ «Міжрегіональний центр технічної інвентаризації» та інвентаризації спірного будинку 03.04.2014, сарай літ. Д, не являється об`єктом самочинного будівництва. Копія вказаного технічного паспорту наявна у матеріалах даної судової справи. Зокрема, це підтверджується ухвалою суду від 20.01.2023. Відповідно до технічного паспорту БТІ від 08.07.2014 виготовленого ПП «Вільнянське БТІ» за замовленням позивач ОСОБА_2 (тобто через 3 місяці після первинної інвентаризації 03.04.2014) сарай літ. Д зазначається як самочинно збудований об`єкт нерухомого майна. У той же час, через два роки після складання технічного паспорту із самочинно збудованим сараєм літ. Д, означені обставини були спростовані рішеннями судів у справі №314/4403/14-ц від 08.07.2015 та від 10.11.2016. При поділі майна у справі №314/4403/14-ц суди віднесли сарай літ. Д до спільної часткової власності подружжя, яку зареєстрував державний реєстратор М. Тищенко 17.04.2025. На час розгляду справи сарай літ. Д належав до спільної сумісної власності подружжя за рішенням суду, але без реєстрації права власності.

Отже, вище вказане має істотне значення для розгляду даної справи. Суд мав врахувати належність сараю літ. Д до майна подружжя, як це встановлено іншими судами, які відбулися раніше. Як наслідок, слід дійти висновку про неналежність сараю літ. Д до самочинного майна та дефектність висновку експерта, який не врахував сарай літ. Д. Це також вказує на штучне заниження вартості всього майна, визначеної без сараю літ. Д та заниження виплаченої апеляційним судом компенсації за неподільне майно. На час ухвалення у даній справі рішення суду першої інстанції від 11.01.2024 відомості про реєстрацію права власності на сарай літ. Д не були внесені у державний реєстр речових прав. Відповідно, відомості про неналежність сараю літ. Д до самовільно збудованого майна, не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Вказане має істотне значення для розгляду даної справи. Згідно зі звітом про оцінку майна, складеного ФОП ОСОБА_3 03.05.2025, вартість спірного житлового будинку становить 806 000,00 грн відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки складеного ФОП ОСОБА_3 01.05.2025, вартість земельної ділянки під спірним житловим будинком становить 148 103,00 грн. Зазначає, що вартість спірного майна при розгляді справи № 314/2921/16 визначена експертом в сумі 557 841,00 грн. Зазначене являється нововиявленими обставинами, які мають істотне значення для справи про поділ у натурі майна подружжя. Просить постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Підставами відмови являються: відсутність висновку експерту, який би визначав поділ у натурі сараю літ. Д, не врахована загальна та дійсна вартість спірного будинку (в тому числі з сараєм літ. Д) у розмірі 806 000,00 грн, сума компенсації за неподільне майно визначена та стягнута без врахування державної реєстрації права власності про належність сараю літ. Д, до спільної часткової власності подружжя.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Жидкова Л.І. подала письмові пояснення, у яких зазначила, що заперечує проти задоволення заяви про переогляд рішення за нововиявленими обставинами. Вважає, що реєстрація права власності за відповідачем на спірний житловий будинок не є новоявленими обставинами на підставі рішень суддів. Про рішення справі №314/4403/14-ц від 08.07.2015 та від 10.11.2016 відповідач дізнався після вступу вказаних рішень в законну силу. Рішенням Запорізького апеляційного суду від 10.11.2016 по цивільній справі №314/4403/14 рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.07.2015 змінено. Визнано право власності на незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, площею 0,1166 га кадастровий :07:0001:0044 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 - на 1/2 частку будинку та на 1/2 частину земельної ділянки; за ОСОБА_2 - на 1/2 частину будинку та на 1/2 частину земельної ділянки. У резолютивній частині рішення Запорізького апеляційного суду не перераховуються надвірні господарчі і побутові будівлі та спорудження, а тільки незавершений будівництвом житловий будинок. Рішення суду, в якому б було визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину сараю Д не має. У позовній заяві ОСОБА_1 про визнання спільним сумісним майном та поділ незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки не має позовний вимог про поділ сараю під літерою Д. Цим позовом ОСОБА_1 підтверджує самочинне будівництво вказаного сараю.

Ухвалою суду від 15.05.2025 відкрито провадження у справі за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сердюка Романа Вікторовича про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами по вище вказаній цивільній справі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сердюк Р.В. підтримали подану заяву з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Жидкова Л.І. заперечувала проти задоволенням заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, підтримали наданні пояснення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовити та рішення суду від 11.01.2024 залишити в силі, виходячи з такого.

16.03.2016 ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про поділ в натурі житлового будинку та земельних ділянок, та звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: незавершеного будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,1166 га, кадастровий № :07:0001:0044, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий №:13002:0015, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_2 . Позивачка просила також звернути стягнення боргу ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 в сумі 62 500 грн за автомобіль «Skoda Octavia», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на нерухоме майно ОСОБА_1 . У подальшому уточнила позовні вимоги та просила виділити в окреме поводження позовні вимоги до відповідача про звернення стягнення боргу ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 в сумі 62 500 гривень за автомобіль «Skoda Octavia», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на нерухоме майно ОСОБА_1 .

Позивач зазначила, що вказане майно було придбане нею з відповідачем під час шлюбу, який був розірваний рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.01.2014.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.07.2015 по цивільній справі №314/4403/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільним сумісним майном, поділ незавершеного будівництвом житлового будинку та земельних ділянок задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково. Поділено спільне сумісне майно подружжя та визнано право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий №:13002:0015, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_2 . За ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частку земельної ділянки, за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частку цієї земельної ділянки. Поділено спільне сумісне майно подружжя та визнано право спільної часткової власності на незавершений будівництвом житловий будинок (житловий будинок - А, службова прибудова а, гараж - Б, погріб пг, оглядова яма, сарай Д, душ Е, вбиральня Ж, ворота 8, паркан 3, водопровід 4, водомір 4-1, паркан 5, хвіртка 6, зливна яма 7, замощення - І), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять сім): ОСОБА_1 - 1/4 частки; - за говорухою ОСОБА_4 - 3/4 частки. Поділено спільне сумісне майно подружжя та визнано право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,1166 га, кадастровий № :07:0001:0044, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 . За ОСОБА_1 визнано право власності на 1/4 частку земельної ділянки, за ОСОБА_2 визнано право власності на 3/4 частки земельної ділянки. У задоволенні решти позовних вимог за первісним та зустрічним позовами відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10.11.2016 рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.07.2015 змінено. Визнано право власності на незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,1166 га кадастровий №:07:0001:0044 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 - на 1/2 частку будинку та на 1/2 частину земельної ділянки; за ОСОБА_2 на 1/2 частину будинку та на 1/2 частину земельної ділянки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 62500 грн компенсації за автомобіль У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішенням Вільнянського районного суду від 10.01. 2024 року по цивільній справі № 314/2921/16-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна в натурі, що є у спільній частковій власності, задоволено.

Розділено житловий будинок, господарські будівлі та споруди на території домоволодіння (садиби) № 27 згідно з варіантом 1 відповідно до висновку експерта ОСОБА_5 № 0057 за результатами проведення додаткової комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 314/2921/16-ц, виділено:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , такі приміщення в житловому будинку (визначено зеленим кольором): прим. №1 10,07 м2; прим. №2- 16,60 м2; прим. №3 - 6,00 м2; прим. №4 5,00 м2, прим. №5 12,90 м2 (разом з урахуванням площі улаштування перегородок) 51,25 м2); такі будівлі та споруди: частина літ. А житловий будинок; частина літ. а службова прибудова; літ. Б гараж; літ. пг погріб; оглядова яма; літ. №8 ворота; літ. №3 паркан; літ. №6 хвіртка; частина літ. І замощення;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , такі приміщення в житловому будинку (визначено жовтим кольором): прим. №6 - 10,07 м2; прим. №7 7,90м2; прим №8 -15,00 м2; прим. №9 -9,11 м2; прим. №10 9,11 м2 (разом (з урахуванням площі улаштування перегородок) 51,25 м2; такі будівлі та споруди: частина літ. А житловий будинок; частина літ. а службова прибудова; літ. Е душ; літ. Ж вбиральня; літ. № 4 водопровід; літ. №4-1 водомір; літ. №5 паркан; літ. №7 зливна яма; частина літ. І замощення.

Розділено земельну ділянку АДРЕСА_1 кадастровий номер :07:0001:004 площею 0,1166 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по частині згідно з варіантом 1 відповідно до висновку експерта ОСОБА_5 № 0057 за результатами проведення додаткової комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 314/2921/16-ц, виділивши:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , земельну ділянку площею 583,0м2 (S-1 на плані визначена зеленим кольором);

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , земельну ділянку площею 583,0 м2 (S-2 на плані визначена жовтим кольором);

відстань між точками, вказаними на схемі, складає: від точки 1 до точки 2 10,27м; від точки 2 до точки 3 6,48 м; від точки 3 до точки 4 9,66 м; від точки 4 до точки 5 11,55 м; від точки 5 до точки 6 10,08 м; від точки 6 до точки 7 4,71 м; від точки 7 до точки 8 19,30 м; від точки 8 до точки 9 -17,20 м; від точки 9 до точки 10 30,44 м; від точки 10 до точки 11 11,45 м; від точки 11 до точки 12 6,05 м; від точки 12 до точки 13 -5,03 м; від точки 13 до точки 14 - 2,30 м; від точки 14 до точки 15 - 5,00 м; від точки 15 до точки 16 1,00 м; від точки 16 до точки 17 -2,20 м; від точки 17 до точки 18 -21,00 м; від точки 18 до точки 19 8,60 м; від точки 19 до точки 7 8,70 м.

Розділено земельну ділянку АДРЕСА_3 кадастровий номер :13002:0015, площею 0,1000 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по 1/2 частин згідно з варіантом 1 відповідно до висновку експерта ОСОБА_5 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 143/144-17 від 28.03.2018 по цивільній справі №314/2921/16-ц, виділивши:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , земельну ділянку, площею 500,0м2 (S-2 на плані визначена в жовтий колір);

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , земельну ділянку, площею 500,0 м2 (S-2 на плані визначена в зелений колір);

відстань між точками, вказаними на схемі, складає: від точки 1 до точки 2 10,96м; від точки 2 до точки 3 13,33 м; від точки 3 до точки 4 37,45 м; від точки 4 до точки 5 12,67 м; від точки 5 до точки 6 12,86 м; від точки 6 до точки 1 44,87 м.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати: 24000,00 грн на залучення спеціаліста; 10000,00 грн за проведення додаткової комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи; 5942,40 грн за проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи; 275,60 грн судового збору.

Постановою Запорізького апеляційного суду по справі №314/2921/16-ц рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.01. 2024 у цій справі змінено, доповнено наступним чином. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 17040 гривень 75 копійок. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

12.05.2025 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Сердюка Романа Вікторовича подав заяву про перегляд рішення Вільнянського районного суду Запорізької області по цивільній справі № 314/2921/16 за позовом за ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна в натурі, що є у спільній частковій власності, в якій зазначив, що в квітні 2025 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до реєстраційної служби із заявою про реєстрацію права власності на частину спірного житлового будинку. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 17.04.2025 вбачається, що за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на частину спірного будинку, в тому числі зареєстровано право власності на частину сараю літ. Д. Підставою реєстрації вказано судові рішення у справі №314/4403/14-ц від 08.07.2015 та від 10.11.2016. Представник відповідача зазначив, що на час ухвалення у даній справі рішення суду першої інстанції від 11.01.2024 вже існували обставини, які вказували на неналежність сараю літ. Д до самочинно збудованого майна. Суд поділив у натурі між сторонами житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Поділ проведено відповідно до варіанту №1 висновку експерта І. Майстренка №0057 від 02.03.2023, у якому експерт встановив, що сарай літ. Д являється об`єктом самочинного будівництва та при визначенні варіантів розділу вказаного незавершеного будівництвом житлового будинку не врахував сарай літ. Д. При поділі майна у справі №314/4403/14-ц, суди віднесли сарай літ. Д, до спільної часткової власності подружжя, яку зареєстрував державний реєстратор М. Тищенко 17.04.2025. Суд мав врахувати належність сараю літ. Д до майна подружжя, як це встановлено іншими судами, які відбулися раніше. Це також вказує на штучне заниження вартості всього майна, визначеної без сараю літ. Д та заниження виплаченої апеляційним судом компенсації за неподільне майно. На час ухвалення у даній справі рішення суду першої інстанції від 11.01.2024, відомості про реєстрацію права власності на сарай літ. Д не були внесені у державний реєстр речових прав. Відповідно, відомості про неналежність сараю літ. Д до самовільно збудованого майна не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу ОСОБА_1 особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Вказане має істотне значення для розгляду даної справи та вказує, що відповідно до звіту про оцінку майна складеного ФОП ОСОБА_3 03.05.2025 вартість спірного житлового будинку становить 806 000,00 грн, відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеного ФОП ОСОБА_3 01.05.2025, вартість земельної ділянки під спірним житловим будинком становить 148 103,00 грн. Зазначає, що вартість спірного майна при розгляді справи № 314/2921/16 визначена експертом в сумі 557 841,00 грн. Вище зазначене являється нововиявленими обставинами, які мають істотне значення для справи про поділ у натурі майна подружжя.

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (частина перша та пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 3, 4, 7 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року, нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 423 ЦПК).

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

У справах щодо України Європейський Суд неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справи: «Салов проти України», п. 93, «Проценко проти України», п. 26, «Кравченко проти Росії», п. 45). Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення «помилки, що має фундаментальне значення для судової системи» (рішення у справі «Сутяжник» проти Росії», п. 38).

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19), пункти 7.4, 7.5).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21), пункт 34.1.1).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункт 26).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункти 27, 28).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц зазначено, що «нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку».

Судові рішення у справі №314/4403/14-ц від 08.07.2015 та від 10.11.2016 набрали законної сили 10.11.2016, були відомі відповідачу та оскаржувались ним. Саме цими рішеннями, як вважає відповдач ОСОБА_1 , за ним було визнано право власності на частину сараю літ Д за адресою: АДРЕСА_1 .

Державну реєстрацію права власності на спірний незавершений будівництвом житловий будинок заявник ОСОБА_1 мав можливість здійснити відразу після набрання вказаними рішеннями законної сили.

Як остаточне рішення про визнання права спільної часткової власності на незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 є рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10.11.2016 по справі №314/4403/14-ц, яким визнано право власності на незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,1166 га кадастровий №:07:0001:0044 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 - на 1/2 частку будинку та на 1/2 частину земельної ділянки; за ОСОБА_2 на 1/2 частину будинку та на 1/2 частину земельної ділянки.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав від 17.04.2025, на який посилається заявник як на доказ нововиявленої обставини, за відповідачем ОСОБА_1 зареєстроване речове право об`єкт будівництва, тип об`єкту - незавершене будівництво, літ А, житловий будинок. Спірний сарай під літ. Д, зазначений в опису об`єкта, як недобудований сарай Д. Опис об`єкту зазначений у витягу з Державного реєстру речових прав відрізняється від опису недобудованого будівництвом житлового будинку, зазначеного в резолютивній частині рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.07.2015 по справі №314/4403/14-ц. Фактично відбулась реєстрація рішення апеляційного суду Запорізької області від 10.11.2016 по справі №314/4403/14-ц та ОСОБА_1 зареєстровано право власності на частину незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 .

Опис об`єкту незавершеного будівництвом здійснений у Витягу з Державного реєстру речових прав від 17.04.2025 на підставі технічного паспорта спірного незавершеного будівництвом, виготовленого 03.04.2014 ТОВ «Межгіональний центр технічної інвентаризації», , адреса: 02152, м.Київ, вул. Березняківська, буд. 5В, який виготовлявся на замовлення ОСОБА_1 , в якому користувачем зазначений ОСОБА_6 . Характеристика будинку, будівель та споруд, яка знаходиться в цьому технічному паспорті повністю співпадає з описом об`єкту зазначеному у Витягу з Державного реєстру речових прав від 17.04. 2025. Вказаний технічний паспорт долучався відповідачем по справі ОСОБА_1 до матеріалів справи та відомості зазначені в ньому йому були відомі на час ухвалення рішення по справі.

Зазначення у Витягу з Державного реєстру речових прав від 17.04.2025 у розділі опису об`єкту спірного сараю літ. Д як недобудованого, не є реєстрацією за заявником ОСОБА_1 права власності на частину спірного сараю.

Відповідно до висновку експертизи експерта І. Майстренка №0057 від 02.03.2023 спірний сарай під літ. Д зазначений як самочинно збудований. Під час винесення рішення у суду не було підстав вважати про неналежність сараю літ. Д до самочинно збудованого майна.

Відповідно до положень частин третьої та п`ятої статті 376 ЦК України як особа, що здійснила самочинне будівництво, так і власник земельної ділянки, на якій здійснили самочинне будівництво, можуть набути самочинно збудоване майно у власність. Однак для цього їм необхідно дотримуватись чіткого алгоритму дій, передбаченого в зазначеній статті. Якщо нерухоме майно є самочинним будівництвом, реєстрація права власності на самочинно побудоване нерухоме майно у будь-який інший спосіб, окрім визначеного статтею 376 ЦК України (тобто на підставі судового рішення про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за особою, яка його побудувала, або за власником земельної ділянки), є такою, що не відповідає вимогам цієї статті. Можливість настання інших правових наслідків, ніж передбачені статтею 376 ЦК України, як у випадку самочинного будівництва, здійсненого власником земельної ділянки, так і у випадку самочинного будівництва, здійсненого іншою особою на чужій земельній ділянці, виключається.

Близькі за змістом висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23).

Аналізуючи викладене, суд зазначає, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Обставини, на які посилається відповідач як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду, не є нововиявленими обставинами.

До того ж суд зазначає, що дана цивільна справа знаходилася на розгляді апеляційного суду, постановою якого було встановлено всі фактичні обставини справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 429 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття76 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є безпідставною, необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, тому суд відмовляє у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишає рішення суду від 11.01.2024 у справі №314/2921/16 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна в натурі, що є у спільній частковій власності, в силі.

Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, судові витрати слід віднести за рахунок заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст., ст. 260-261, 353 - 355, 423, 429 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сердюка Романа Вікторовича про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.01.2024 у справі №314/2921/16 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна в натурі, що є у спільній частковій власності, залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.12.2025.

Суддя Н. Ю. Мануйлова

26.12.2025