Справа № 212/3361/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., при секретарі судового засідання - Голуб О.В., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2025 року представник ТОВ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № від 25.10.2021 року в розмірі 90484,94 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що 25.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 76261,60 грн. терміном на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 0,01 % річних від суми боргу, в розмірі 2,70 % на місяць від суми кредиту, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити за його використання відсотки на умовах договору. 17.12.2021 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено Договір факторингу №171221, за яким первісний кредитор передав позивачу за плату належні йому права вимоги до ОСОБА_1 . Однак всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на вимогу погасити борг, відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги не виконав умови договору. Внаслідок неналежного виконання умов укладеного договору позичальник перед банком має заборгованість станом на 22.01.2025 в сумі 90484,94 грн., з яких 4742,19 грн - борг за кредитом, 8,19 грн - борг за річними відсотками та 43034,56 грн борг за щомісячними процентами.

14 квітня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Від його представника - адвоката Щербачова А.П. надав письмові пояснення в яких зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а тому такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що Факт укладення договору кредитування 25.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 підтверджується копією такого договору від 25.10.2021 року, до якого долучено паспорт кредитування № НОМЕР_1 , за яким ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надали ОСОБА_1 кредит у сумі 76261,60 грн. терміном на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 0,01 % річних від суми боргу, в розмірі 2,70 % на місяць від суми кредиту. Видача відповідачу кредитних коштів в сумі 76261,60 грн. підтверджується наданими представниками позивача документами: меморіальним ордером № 833437008 від 17.12.2021 р., бухгалтерською довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та витягом з реєстру оплачених страховок.

Також встановлено, що 17.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу №171221, реєстр прав вимог та акт прийому передачі реєстру прав вимоги до такого договору, відповідно до умов яких ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило на користь АТ «Таскомбанк» права грошової вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за договором № від 25.10.2021 року, що підтверджується витягом з такого реєстру прав вимоги та довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про заборгованість відповідача.

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином право вимоги за договором кредиту № від 25.10.2021 року, укладеним ОСОБА_1 із первісним кредитором, перейшло до АТ «Таскомбанк».

Відповідно до ст. 1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановив суд, в порушення взятих на себе договірних кредитних зобов`язань, відповідач ОСОБА_1 належним чином свої кредитні зобов`язання не виконував, внаслідок чого, виникла заборгованість за вищенаведеними договорами, в наведених вище сумах.

На підставі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст.610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Надані до суду і наявні в останнього матеріали справи не спростовують існування діючого зобов`язання Позичальника перед Банком за Кредитним договором № від 25.10.2025, що є предметом судового спору в первісному позові і не містять доказів зворотнього.

Вказане було вичерпно роз`яснено в Постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2170цс16, а в подальшому деталізовано і Постановою Верховного Суду у справі № 916/2403/18 від 10.09.2019 р.

Щодо твердження відповідача про ненадання позивачем доказів виплати/сплати за рахунок отриманого кредиту на користь третіх осіб грошові кошти. Факт виконання банком (фінансовою установою) свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів може підтверджуватися меморіальним ордером, платіжними дорученнями та, як вже зазначалось, виписками з особового рахунку боржника (аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №916/2387/19).

Крім того, позиція Банку, надані Банком докази та відомості щодо обсягу та стану зобов`язання не спростовані, жодним відповідним засобом доказування/спростування вказаних обставин, що мали б бути надані відповідачем.

Суд зазначає, що відповідач доводів позивача про вказану суму заборгованості не спростував, контррозрахунку заборгованості не зробив, доказів сплати заборгованості не подав.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 (провадження № 12-95гс20) у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками.

Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує позовні вимоги АТ "ТАСКОМБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № від 25.10.2021 року в розмірі 90484 (дев`яносто тисяч чотириста вісімдесят чотири) гривні 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» суму судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», , юридична адреса: вул. Симона Петлюри 30, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце ореєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 29 грудня 2025 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт