Провадження № 4-с/761/13/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанець Руслана Вікторовича щодо винесення постанови від 22.09.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про арешт всього майна боржника ОСОБА_1 ; визнати незаконною (неправомірною) та скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанець Руслана Вікторовича у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 від 22.09.2022 про арешт всього майна боржника ОСОБА_1 . Скарга обґрунтована тим, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10.01.2020 у справі № 761/34299/19 задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини; стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31 серпня 2019 року до досягнення ним повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, стягнуто аліменти за минулий час, а саме: за шість місяців, з 1 березня 2019 року по 30 серпня 2019 року включно, в розмірі 46 881 грн. 46 коп. При цьому, визначено, що рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах сплати суми платежу за один місяць. На підставі вказаного рішення суду постановою головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанець Р.В. від 10.02.2020 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за минулий час, а саме: за шість місяців, з 1 березня 2019 року по 30 серпня 2019 року включно, в розмірі 46 881 грн. 46 коп., в частині стягнення аліментів в межах сплати суми платежу за один місяць, як зазначено у виконавчому листі суду. Постановою від 17.12.2020 про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 головним державним виконавцем внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження із визначенням суми коштів до стягнення за виконавчим документом у розмірі 7813,57 гривень. Отже, у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 підлягала стягненню з ОСОБА_1 сума аліментів у розмірі 7 813,57 гривень. Як зазначив ОСОБА_1 , постановою державного виконавця від 17.12.2020 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, яку надано АТ «АЙБОКС БАНК» - роботодавцю ОСОБА_1 , лише в кінці червня 2021 року, звернуто стягнення на його доходи для утримання з його заробітку 7 813,57 грн. в якості аліментів. Відповідно до довідки про доходи №330/5 від 21.10.2021, виданої ОСОБА_1 за місцем роботи останнього в АТ «АЙБОКС БАНК», станом на 30.09.2021 із заробітної плати ОСОБА_1 утримано грошових коштів у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 на суму 7 813 грн. 57 коп. про що АТ «АЙБОКС БАНК» повідомив головного державного виконавця Компанець Р.В. згідно ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_1 також зазначає, що враховуючи фактичне виконання ним рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10.01.2020 у справі № 761/34299/19 в частині сплати стягнення аліментів за минулий час, а саме в частині стягнення аліментів в межах сплати суми платежу за один місяць у розмірі 7 813,57 гривень, виконавче провадження № НОМЕР_2 підлягало закінченню ще у вересні 2021 року. У зв`язку із тим, що головним державним виконавцем Компанцем Р.В. в порушення ст. ст. 28, 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження № НОМЕР_2 не було закінчено, відповідна постанова не виносилася та боржнику не направлялася ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з листом, в якому повідомляв про фактичне виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10.01.2020 у справі № 761/34299/19 в частині сплати стягнення аліментів за минулий час, а саме в частині стягнення аліментів в межах сплати суми платежу за один місяць у розмірі 7 813,57 грн., про сплату мною мінімальних витрат виконавчого провадження, а отже, про необхідність закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2, як це передбачено ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаний лист було проігноровано Святошинським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зокрема, головним державним виконавцем Компанцем Р.В. 30 червня 2022 року я звернувся до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно. Однак, і цей лист Святошинським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зокрема, головним державним виконавцем Компанцем Р.В., проігноровано, виконавче провадження № НОМЕР_2 не закінчене, про що свідчать відомості з Автоматизованої системи виконавчого провадження. Натомість замість закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 у зв`язку із фактичним виконанням ОСОБА_1 рішення суду відповідно до виконавчого документа, підтвердження чому додаються до цієї скарги, в порушення ст. 39, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанцем Р.В. у цьому виконавчому провадженні безпідставно, без будь-якого обґрунтування, 22.09.2022 винесено постанову про арешт всього майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_2. Також зазначає, що в постанові відсутні відомості про суму заборгованості у зазначеному виконавчому провадженні, в межах суми якої накладається арешт на все майно боржинка. ОСОБА_1 вважає, що приймаючи у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 постанову від 22.09.2022 про арешт всього майна боржника головний державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанієць Р.В. діяв з грубим порушенням вимог чинного законодавства, яким регулюється порядок здійснення виконавчого провадження, зокрема, Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України «Про державну службу», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, з перевищенням повноважень, а отже, його дії є неправомірними, а сама постанова являється незаконною, протиправною, безпідставною і підлягає скасуванню.

24 грудня 2024 року в адресу суду надійшли витребуванні матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 10.02.2020.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Головний державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Компанієць Р.В. в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та дату судового засідання.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань не подала.

Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що в задоволені скарги слід відмовити.

Встановлено, що 10.01.2020 постановлено рішення Шевченківського районного суду міста Києва в справі №761/34299/19 яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини; стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31 серпня 2019 року до досягнення ним повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, стягнуто аліменти за минулий час, а саме: за шість місяців, з 1 березня 2019 року по 30 серпня 2019 року включно, в розмірі 46 881 грн. 46 коп. При цьому, визначено, що рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах сплати суми платежу за один місяць (копія наявна в матеріалах справи).

10 лютого 2020 року головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанцем Р.В. від відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за минулий час, а саме: за шість місяців, з 1 березня 2019 року по 30 серпня 2019 року включно, в розмірі 46 881 грн. 46 коп., в частині стягнення аліментів в межах сплати суми платежу за один місяць.

Постановою від 17.12.2020 про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 головним державним виконавцем внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження із визначенням суми коштів до стягнення за виконавчим документом у розмірі 7 813,57 грн.

Як зазначає скаржник, у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 підлягала стягненню з ОСОБА_1 сума аліментів у розмірі 7 813,57 грн.

10 лютого 2020 року винесено постанову у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 головним державним виконавцем Компанцем Р.В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (копія наявна в матеріалах справи).

17.12.2020 винесено постанову у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 головним державним виконавцем Компанцем Р.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (копія наявна в матеріалах справи).

25.06.2021 головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанцем Русланом Вікторовичем в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 17.12.2020 винесено постанову про арешт коштів боржника (копія наявна в матеріалах справи).

19.07.2021 та 18.07.2022 головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанцем Русланом Вікторовичем в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 17.12.2020 винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних (копія наявна в матеріалах справи).

Згідно з довідки про доходи №330/5 від 21.10.2021 виданої АТ «АЙБОКС БАНК» вбачається, що ОСОБА_1 займає посаду начальника відділу по роботі з проблемною заборгованістю та за період з 01.07.2021 по 30.09.2021 здійснено утримання із заробітної плати в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 17.12.2020 в розмірі 7 813, 57 грн. (копія довідки наявна в матеріалах справи).

22.09.2022 головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанцем Русланом Вікторовичем в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 від 17.12.2020 винесено постанову про арешт коштів боржника (копія наявна в матеріалах справи).

Відповідно до постанови від 09.06.2023 головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанцем Русланом Вікторовичем в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 17.12.2020 винесено постанову про зняття арешту з усіх рахунків що належать коштів боржнику: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (копія наявна в матеріалах справи).

22 вересня 2022 року головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанцем Русланом Вікторовичем в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 17.12.2020 винесено постанову про арешт на все майно боржника (копія наявна в матеріалах справи).

ОСОБА_1 вважає, що приймаючи у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 постанову від 22.09.2022 про арешт всього майна боржника головний державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанієць Р.В. діяв з грубим порушенням вимог чинного законодавства, яким регулюється порядок здійснення виконавчого провадження, зокрема, Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України «Про державну службу», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, з перевищенням повноважень, а отже, його дії є неправомірними, а сама постанова являється незаконною, протиправною, безпідставною і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У силу ч. ч. 1 та 2 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Процедура накладення арешту на майно боржника врегульована ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. і ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника. Постанова про арешт майна боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Порядок стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Зі змісту ч. 2 цієї статті вбачається, що стягнення може бути звернено на майно боржника у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці.

За нормами ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, шо рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 451 ЦПК України з а результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. ст. 316, 317 ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що до суду звернувся скаржник, який є боржником у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, з вимогою про зобов`язання державного виконавця зняти арешт з його майна, так як його заява про зняття арешту з майна в зв`язку з відсутністю заборгованості по аліментам, подана до державного виконавця, залишена без розгляду.

Отже, суд доходить висновку, що погашення боржником заборгованості із сплати періодичних платежів відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для зняття державним виконавцем арешту з майна боржника, так як виконання рішення про стягнення аліментів забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, а саме: державним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату боржника в АТ «Айбокс банк».

Тому суд зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), шляхом зняття арешту з майна боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, ст. ст. 56, 59, 74 Закону України «Про виконавче провадження» суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанця Руслана Вікторовича щодо винесення постанови від 22.09.2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про арешт всього майна боржника ОСОБА_1 .

Зобов`язати головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Компанця Руслана Вікторовича скасувати арешт із усього майна ОСОБА_1 , що накладений в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 06 лютого 2025 року.

Суддя: