Справа № 603/590/25
Провадження №2/603/358/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради, у якому просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а також визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті його діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина, до складу якої входить таке майно: житловий будинок на АДРЕСА_1 ; земельні ділянки площею 0,6593 га та 0,2361 га згідно з державним актом серії Р1 № 669886 з кадастровими номерами :01:001:0011 і :01:001:0622, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області; земельна ділянка площею 0,3835 га з кадастровим номером :01:001:0011 згідно з державним актом серії Р1 № 678043, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області. Вказану спадщину прийняла дружина спадкодавця ОСОБА_2 (баба позивача), оскільки належала до спадкоємців першої черги за законом та вступила у фактичне управління спадковим майном. Окрім того, ОСОБА_2 належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7470 га та 0,1426 га з кадастровими номерами :01:001:0257 і :01:001:0932 згідно з державним актом серії Р1 № 669701, розташовані на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, а також земельна ділянка площею 0,2748 га з кадастровим номером :01:001:0257 згідно з державним актом серії Р1 № 678157, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області.

Він є спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , першої черги за законом за правом представлення після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини без реєстрації постійно проживав разом із спадкодавцем, проте не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню.

Окрім того, для нотаріального оформлення спадкових прав на вищевказаний житловий будинок йому необхідно встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.11.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Монастириської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи заведено спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Якщо такі справи заведено, просить надати їхні засвідчені копії.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 16.12.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Державного архіву Тернопільської області і в Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану інформацію про наявність актового запису про шлюб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Андрусенко І. Я. у підготовче засідання не з`явилися, проте представник позивача разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник відповідача Монастириської міської ради у підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника Монастириської міської ради. З обставинами, викладеними у позові, Монастириська міська рада погоджується та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Суд установив такі обставини.

Як видно зі змісту архівної довідки Державного архіву Тернопільської області № 864/04-15 від 26.12.2025 року, у Метричній книзі про шлюб сіл Лядське, Бобрівники Монастириського району за 1916-1944 роки є відомості про те, що жителі с. Бобрівники ОСОБА_5 (син ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_8 (дочка ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклали шлюб 03.02.1944 року у с. Бобрівники Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області (метричний запис № 3).

Вищевказане також підтверджується фотокопією метричного запису № 3 з метричної книги про шлюб по с. Лядське, с. Бобрівники Монастириського району за 1916-1944 роки.

У погосподарській книзі с. Бобрівники Монастириського району Тернопільської області за 1991-1995 роки ОСОБА_3 , 1922 р. н., був зазначений головою домогосподарства (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), іншим членом якого була його дружина ОСОБА_2 , 1924 р. н. Після смерті ОСОБА_3 (актовий запис № 17 від 01.09.2003 року) головою домогосподарства зазначено ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.04.1956 року ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 . Її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Установлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_11 її батько зазначений як ОСОБА_12 , а у вищезазначеному метричному записі № 3 як ОСОБА_13 .

Як видно зі змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 5 від 22.01.2025 року, ОСОБА_14 і ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 19.02.1977 року. Після реєстрації шлюбу остання змінила прізвище « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_16 ».

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 31.05.1977 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 . Батьками позивача зазначені ОСОБА_14 та ОСОБА_4 .

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями від 29.06.2005 року дідові позивача ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_2 .

У зв`язку із впорядкуванням назв вулиць і нумерації будинків належний ОСОБА_3 будинок АДРЕСА_2 відповідає будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Лядської сільської ради № 202 від 13.05.2019 року. Впорядкування назв вулиць і нумерації будинків проведено згідно з рішенням дев`ятої сесії Лядської сільської ради п`ятого скликання № 46 від 28.03.2007 року.

Зі змісту фотокопії державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 669886 від 17.11.2002 року видно, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 0,90 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,24 га та 0,66 га.

Належність ОСОБА_3 державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 669886 від 17.11.2002 року підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2131-4591/2-25 від 24.10.2025 року.

Відповідно до фотокопії державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 678043 від 19.11.2002 року ОСОБА_3 також належала земельна ділянка площею 0,38 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025, № НВ-025 та № НВ-025 від 07.11.2025 року.

Відповідно до вказаних витягів земельним ділянкам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2361 га та 0,6593 га, що належали ОСОБА_3 згідно з державним актом серії Р1 № 669886 від 17.11.2002 року, а також земельній ділянці площею 0,3835 га, що належала ОСОБА_3 згідно з державним актом серії Р1 № 678043 від 19.11.2002 року, присвоєно кадастрові номери :01:001:0622, :01:001:0011, :01:001:0011.

Державні акти на право приватної власності на землю серії Р1 № 669886 від 17.11.2002 року та серії Р1 № 678043 від 19.11.2002 року втрачено, про що розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (редакція від 05.11.2025 року).

ОСОБА_3 (дід позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 01.09.2003 року складено відповідний актовий запис № 17 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 01.09.2003 року).

Як видно зі змісту довідки Лядської сільської ради № 200 від 19.05.2019 року, дід позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав на АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_3 та протягом шести місяців з дня його смерті у вказаному домогосподарстві проживала дружна спадкодавця ОСОБА_2 .

Вищевказане також підтверджується довідкою Монастириської міської ради № 15 від 15.10.2025 року.

Згідно з відповіддю Монастириської державної нотаріальної контори № 519/01-16 від 20.11.2025 року після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкової справи не заведено.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20.10.2011 року ОСОБА_4 (мати позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як видно з фотокопії державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 669701 від 17.11.2002 року, ОСОБА_2 належала земельна ділянка загальною площею 0,89 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,14 га та 0,75 га.

Належність ОСОБА_2 державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 669701 від 17.11.2002 року підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2131-4591/2-25 від 24.10.2025 року.

Відповідно до фотокопії державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 678157 від 19.11.2002 року, ОСОБА_2 також належала земельна ділянка площею 0,27 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025, № НВ-025 та № НВ-025 від 07.11.2025 року.

Відповідно до вказаних витягів земельним ділянкам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1426 га та 0,7470 га, що належали ОСОБА_2 згідно з державним актом серії Р1 № 669701 від 17.11.2002 року, а також земельній ділянці площею 0,2748 га, що належала ОСОБА_2 згідно з державним актом серії Р1 № 678157 від 19.11.2002 року, присвоєно кадастрові номери :01:001:0932, :01:001:0257, :01:001:0257.

Державні акти на право приватної власності на землю серії Р1 № 669701 від 17.11.2002 року та серії Р1 № 678157 від 19.11.2002 року втрачено, про що розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (редакція від 05.11.2025 року).

ОСОБА_2 (баба позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 10.11.2015 року.

Відповідно до довідки Лядської сільської ради № 201 від 13.05.2019 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала на АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_2 разом із нею за вищевказаною адресою без реєстрації проживав її онук ОСОБА_17 .

Згідно з відповіддю Монастириської державної нотаріальної контори № 519/01-16 від 20.11.2025 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкової справи не заведено.

Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 490/22-31 від 04.11.2025 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,24 га, 0,66 га згідно з державним актом серії Р1 № 669886, площею 0,14 га, 0,75 га згідно з державним актом серії Р1 № 669701, розташовані на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, а також площею 0,38 га згідно з державним актом серії Р1 № 678043 та площею 0,27 га згідно з державним актом серії Р1 № 678157, розташовані на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, що залишилися після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відмова у вчинені нотаріальної дії мотивована відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. Окрім того, установлено, що ОСОБА_1 не може підтвердити факт постійного проживання разом з ОСОБА_2 на час її смерті.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (2003 року) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року).

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно з правилами ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У силу вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

У постанові від 07.06.2023 року у справі № 227/5018/21 Верховний Суд зауважив, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав з спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, серед іншого, на підставі прийняття спадщини.

У силу ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Установлено, що дідові позивача ОСОБА_3 належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,6593 га та 0,2361 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 669886, розташовані на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, з кадастровими номерами :01:001:0011, :01:001:0622, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,3835 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 678043, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, з кадастровим номером :01:001:0011.

Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , належне йому майно успадкувала його дружина ОСОБА_2 (баба позивача), оскільки фактично вступила в управління спадковим майном. Останній, окрім того, належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7470 га та 0,1426 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 669701, розташовані на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, з кадастровими номерами :01:001:0257, :01:001:0932, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2748 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 678157, розташована на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, з кадастровим номером :01:001:0257.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , першої черги за законом за правом представлення після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_2 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить виникнення у ОСОБА_1 права на спадкування, а також здійснення позивачем нотаріального оформлення спадкових прав на інше, окрім зазначених земельних ділянок, майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні.

Отже, на підставі наведеного суд приходить висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 524,529,548,549 ЦК Української РСР, ст. ст. 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1266, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст. ст. 81 ЗК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

земельну ділянку площею 0,6593 га з кадастровим номером :01:001:0011 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 669886, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області;

земельну ділянку площею 0,2361 га з кадастровим номером :01:001:0622 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 669886, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області;

земельну ділянку площею 0,3835 га з кадастровим номером :01:001:0011 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 678043, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області;

земельну ділянку площею 0,7470 га з кадастровим номером :01:001:0257 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 669701, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області;

земельну ділянку площею 0,1426 га з кадастровим номером :01:001:0932 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 669701, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лядської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області;

земельну ділянку площею 0,2748 га з кадастровим номером :01:001:0257 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 678157, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: Монастириська міська рада Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова