У Х В А Л А

19.12.2025 Справа №607/24472/19 Провадження №6/607/274/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу,

В С Т А Н О В И В :

10 грудня 2025 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокатка Гончарук О. С., звернулася до суду із заявою про видачу дубліката судового наказу № 607/24472/19 від 29 листопада 2019 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заяви зазначено, що 29 листопада 2019 року Тернопільським міськрайонним судом було видано судовий наказ № 607/24472/19 про стягнення з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак заявницею не було пред`явлено судовий наказ до виконання у зв`язку із втратою оригіналу виконавчого документу, а відтак вона просить видати його дублікат, оскільки і на примусовому виконанні вищевказаний судовий наказ не перебуває.

В судове засідання стягувач ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки також суду не повідомив, що не перешкоджає суду вирішувати заяву по суті.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Отож, вирішуючи заяву про видачу дубліката судового наказу у справі № 607/24472/19, суд виходить з наступного.

За приписами статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про виконавче провадження» судовий наказ є виконавчим документом.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Положення вказаної процесуальної норми не містять безумовного обов`язку суду видати дублікат виконавчого документу, і передбачена можливість видачі такого дублікату (право суду) пов`язується із належним з`ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для пред`явлення.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2019 року з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Також із ОСОБА_2 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 192,10 грн.

20 січня 2020 року оригінал судового наказу від 29 листопада 2019 року судом було направлено ОСОБА_1 , який вона отримала 29 січня 2020 року.

Обґрунтовуючи заяву про видачу дубліката судового наказу, заявниця ОСОБА_1 посилалася на те, що оригінал судового наказу нею було втрачено, а тому вона звернулася до суду.

За змістом інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження за 10 грудня 2025 року, відсутні відомості про наявність виконавчого провадження, де стягувачем є ОСОБА_1 , а боржником ОСОБА_2 , за період з 2018 року.

Також згідно листа Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області № 96953 від 09 грудня 2025 року, за даними АСВП, станом на 09 грудня 2025 року у відділі не перебувало виконавчих проваджень з примусового виконання судового наказу, виданого Тернопільським міськрайонним судом 29 листопада 2019 року у справі №607/24472/19 про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) аліментів на утримання дитини.

З вищевикладеного вбачається, що судовий наказ у справі № 607/2447/19 від 29 листопада 2019 року, було втрачено, оскільки такий документ відсутній у стягувача та примусовому виконанні в органі державної виконавчої служби не перебуває, відомості про його виконання в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред`явлений до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Судовий наказ від 29 листопада 2019 року стосується стягнення аліментів, строк пред`явлення цього виконавчого документа до виконання триває до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , то заява ОСОБА_1 подана в межах установленого строку.

Встановивши, що виконавчий документ було втрачено, а також, враховуючи те, що заява ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу подана в межах строку його пред`явлення до виконання, є обґрунтовані підстави для задоволення заяви про видачу дубліката судового наказу у справі № 607/24472/19 від 29 листопада 2019 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження» з наступними змінами та доповненнями, підпунктом 17.4) п. 17 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу задовольнити.

Видати дублікат судового наказу у справі № 607/24472/19 від 29 листопада 2019 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддя О. Герчаківська