Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засіданні - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом:

Ужгородської міської ради, , адреса: пл. Поштова, буд. 3, м. Ужгород Закарпатської області, до

Відділу Державної виконавчої служби у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса: вул. М. Заньковецької, 10, м. Ужгород Закарпатської області,

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зняття з неї арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Ужгородська міська рада звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до Відділу Державної виконавчої служби у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зняття з неї арешту.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 05.08.2025 Ужгородській міській раді стало відомо про те, що 10.02.2025 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено відомості про накладання арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :18:001:0108 площею 0,2520 га по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 01). Право комунальної власності територіальної громади міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 14.11.2014. Таким чином, саме Ужгородська міська рада є власником вказаної земельної ділянки. зазначена земельна ділянка перебувала у строковому платному користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «САТУ» у відповідності до умов договору оренди землі № 1772 від 29.10.2014 року. Термін дії договору до 28.02.2024 року. Станом на день подання позову строк дії даного договору продовжено на 10 років на підставі рішення Ужгородської міської ради від 23.05.2024 № 1803.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно правовою підставою для накладання арешту на земельну ділянку зазначено постанову про арешту майна боржника ВП № 77147224, видану головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Суханом Михайлом Михайловичем. Вказана постанова складена на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2025 у справі № 308/15548/23. Водночас у вказаній ухвалі серед земельних ділянок, на які було накладено арешт, земельна ділянка з кадастровим номером :18:001:0108 відсутня. У зв`язку з цим позивач вважає, що постанова про арешт майна боржнику виконавчому провадженні № 77147224 в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :18:001:0108 прийнята всупереч основним принципам виконавчого провадження. Крім того, Ужгорордська міська рада не є стороною виконавчого провадження № 77147224.

Третього жовтня 2025 року від представника відділу Державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції надійшов відзив, у якому представник відповідача зазначає, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства перебуває виконавче провадження ВП № 77147224 з примусового виконання ухвали №308/15548/23 виданої 31.01.2025 року Ужгородським міськрайонним судом про накладення арешту на земельні ділянки, які є речовим доказом у кримінальному провадженні. 10.02.2025 року головним державним виконавцем керуючись ст.ст.3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77147224. 10.02.2025 року головним державним виконавцем, керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» на виконання ухвали №308/15548/23 виданої 31.01.2025 року винесено постанову про арешт майна боржника. У відзиві представник відповідача покликається на ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» якою передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, перераховує встановлені законом випадки для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника та зазначає, що в інших випадках арешт майна може бути знятий на підставі рішення суду.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити у відсутності представника відділу Державної виконавчої служби у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право властності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :18:001:0108 перебуває у власності Територіальної громади міста Ужгород в особі Ужгородської міської ради., дата державної реєстрації права власності 14.11.2014, номер запису про право 7697085.

З вищевказаної інформації Державного земельного кадастру також встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :18:001:0108 передана на праві орендного користування товариству з обмеженою відповідальністю «САТУ», дата державної реєстрації права 02.10.2019, номер запису про право 33540569, орган, що здійснив державну реєстрацію виконавчий комітет Ужгородської міської ради.

Згідно з інформаційною довідкою № 438182445 від 05.08..2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на земельну ділянку з кадастровим номером :18:001:0108 накладений арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 58452488, згідно з постановою про арешт майна боржника ВП № 15-77147224, виданої 10.02.2025 Відділом ДВС у м. Ужгород ЗМК МЮ.

Відповідно до витягу з рішення Ужгородської міської ради VIII скликання від 23 травня 2024 року № 1803, товариству з обмеженою відповідальністю «САТУ» поновлено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :18:001:0108 площею 0,2520 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для будівництва торгового центру та обслуговування ринку) по АДРЕСА_1 та передано її в оренду строком на 10 років.

З ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закакрпатської області від 31.01.2025 у справі № 308/15548/23 (провадження № 1-кс/308/128/25) вбачається, що даною ухвалою в рамках кримінального провадження № 0000274 від 28.12.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, накладено арешт на ряд земельних ділянок. Як встановлено судом, серед зазначених земельних ділянок відсутня земельна ділянка з кадастровим номером :18:001:0108 площею 0,2520 га по АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови про арешт майна боржника від 10.02.2025 ВП № 77147224, головним державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Суханом М.М. при примусовому виконанні ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2025 у справі № 308/15548/23 накладено арешт та земельні ділянки, які є речовим доказом у кримінальному провадженні, серед яких вказана і земельна ділянка з кадастровим номером :18:001:0108.

Відповідно п. 2 постанови Пленуму ВССУ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

У справі, що розглядається, власником майна, на яке накладено арешт, є позивач Ужгородська міська рада.

Підставою для накладення арешту на майно, яке просить скасувати позивач, стала постанова про арешт майна боржника від 10.02.2025 ВП № 77147224, винесена головним державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Суханом М.М. при примусовому виконанні ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2025 у справі № 308/15548/23

Як встановлено судом, у вказаній вище ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2025 у справі № 308/15548/23 серед земельних ділянок, на які накладено арешт, відсутня земельна ділянка з кадастровим номером :18:001:0108, позивач не є стороною ні кримінального, ні виконавчого проваджень.

Разом з цим, обтяження даного майна чинить перешкоди чинному власнику майна, тобто позивачу у розпорядженні належним йому майном.

Згідно з ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України, власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначене положення про право мирно володіти своїм майном.

Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено Європейським судом з прав людини у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява №6833/74 від 13.07.1979, у якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності».

Частиною другою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції визначена заборона позбавлення власності інакше як у загально суспільних інтересах та на умовах, передбачених законом. У цій частині встановлюються підстави та обмеження можливого позбавлення права власності.

Частиною третьою 3 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, визнається право держави контролювати здійснення права власності та вводити обмеження щодо такого права відповідно до загально суспільних інтересів та сплати податків або штрафів.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають.

Таким чином, беручи до уваги те, що позивач в інший спосіб, як крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не має змоги, так як йому відсутні правові підстави для накладення на земельну ділянку даного обтяження, чим істотно порушується право позивача вільно володіти та розпоряджатися належним йому на законних підставах майном на власний розсуд, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню, а порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зняття арешту з належної позивачу на законних підставах земельної ділянки з кадастровим номером :18:001:0108.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження»; ст.ст.12, 13, 81, 89, 178, 264, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Зняти арешт із земельної ділянки з кадастровим номером :18:001:0108, яка належить на праві власності територіальній громаді міста Ужгород в особі Ужгородської міської ради,який накладений постановою головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт майна боржника від 10 лютого 2025 року ВП № 77147224.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева