Справа № 297/3775/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року у складі судді Михайлишина В.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 4000,00 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону.

Позов мотивовано тим, що 20 червня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають одну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, з серпня 2023 року сторони не проживають разом через неадекватну поведінку відповідача, який серед іншого вчиняв домашнє насильство, що підтверджується постановою Берегівського районного суду Закарпатської області у справі №297/3431/23, згідно якої останній притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Разом з цим, жодної матеріальної допомоги відповідач дитині не надає, хоча має таку змогу, оскільки є молодим, спортивним та фізично здоровим чоловіком. Однак, враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, постійного місця роботи не має, позивачка вважає, що аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі.

За вказаних обставин позивач просив стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 4000,00 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону.

Заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року заявлений позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 00 копійок з індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2023 року і до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконанню в межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання по судовим витратам.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене заочне рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків фактичних обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які могли б підтверджувати, що дитина проживала разом з нею. Зокрема, позивачем до позовної заяви надано довідку про склад сім`ї від 05.04.2018 року, де ніби то зареєстрований син сторін ОСОБА_4 , однак, на момент звернення позивача з даним позовом, син сторін ОСОБА_4 з 16.10.2019 року зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 24.04.2024 року, а також актом обстеження умов проживання. Вказує, що 11 грудня 2023 року позивач була притягнута до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Даний факт підтверджується постановою Берегівського районного суду Закарпатської області №297/3444/23, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 визнала себе винною у вчиненні даного проступку та підтвердила той факт, що перебувала у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Цей факт підтверджується і висновком з Берегівської ЦРЛ.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Разом з тим, від позивача ОСОБА_2 надійшла заява, до якої долучено копію розрахунку по аліментам відповідача, згідно виконавчого листа №297/3775/23.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає, підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Матеріалами справи встановлено, що 20 червня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб.

Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, з серпня 2023 року сторони разом не проживають.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, звертаючись у жовтні 2023 року до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач ОСОБА_2 , як на підставу своїх вимог, вказувала на те, що дитина сторін ОСОБА_3 проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 і перебуває на її утриманні, посилаючись на копію довідки про склад сім`ї Виконавчого комітету Берегівської міської ради від 11.04.2018 року.

Згідно копії довідки про склад сім`ї Виконавчого комітету Берегівської міської ради від 11.04.2018 року слідує, що ОСОБА_2 проживає разом з сином за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7).

Натомість, апелянт в апеляційній скарзі зазначив, що син сторін на момент звернення позивача з даним позовом про стягнення аліментів зареєстрований та фактично проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 20.08.2024 року слідує, що син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 16.10.2019 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.64).

Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , виданої 17.06.2024 службою у справах дітей Берегівської міської ради вбачається, що син сторін проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.65).

Таким чином, матеріалами справи достеменно підтверджено, що на час подачі позову (23.10.2023) та ухвалення заочного рішення (23.01.2024) дитина сторін зареєстрована та проживає разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем на спростування доводів апеляційної скарги та поданих відповідачем доказів щодо проживання дитини разом з батьком, належних та допустимих доказів суду не надано.

Відтак, позивач на момент подачі позову не вправі була звертатися до суду із заявленим позовом, оскільки із відповідним позовом про стягнення аліментів має право звернутися до суду лише той з батьків, з ким проживає дитина.

При цьому, в разі зміни місця проживання дитини той з батьків, з ким проживає дитина вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, надавши суду відповідні докази.

Суд першої інстанції при розгляді справи належним чином не з`ясував фактичні обставини справи, не врахував вищенаведені вимоги закону та обставини справи та безпідставно задовольнив заявлений позов.

Відповідно до ч.1 п.1,4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням наведеного рішення суду першої інтонації підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову задоволенні позову з вищенаведених підстав.

Згідно з ч.ч.1,13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.7 ст.141 ЦПК України).

З огляду на те, що у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону «Про судовий збір» позивач у позові про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, а тому згідно з ч.7 ст.141 ЦПК України сплачений апелянтом (відповідачем) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,40 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 141, 367, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2025 року.

Головуючий:

Судді: