Справа № 467/1427/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

за участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ :

Вимоги позивача і обставини, що зумовили звернення до суду

Позивач, обґрунтовуючи пред`явлений позов, посилалась на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має повнолітню доньку ОСОБА_3 , яка на цей продовжує навчання і повністю. перебуває на її утриманні.

01 вересня 2025 року дитина вступила до Одеського національного технологічного університету і є студенткою першого курсу денної форми навчання на договорів основі.

Так як відповідач після досягнення дитиною повноліття добровільно не приймає участі в її утриманні, у той час, як донька потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, орендою житла та поточними витратами, то позивач просила суд стягнути із нього на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період її навчання у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше як до досягнення 23 років.

Учинені судом процесуальні дії у межах справи

Спрощене позовне провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою від 07 жовтня 2025 року.

Ухвалою від 05 листопада 2025 року до участі у справі було залучено третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 .

Позиція учасників справи

Представник позивача заявою від 17 грудня 2025 року просив розглядати справу за його та позивача відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримуються у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні надав ряд доказів щодо свого статусу та матеріального стану.

Позов визнав частково у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу).

Зокрема, посилався наявність у нього доходу лише у виді заробітної плати, відсутність транспортних засобів та земельної ділянки на праві власності і, відповідно, отримання від них доходу.

Натомість, вказав на дійсній для нього необхідності у лікуванні після отриманого поранення та утриманні непрацездатної матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Додав, що свого часу відмовився від прийняття спадщини на користь колишньої дружини.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 заявою від 26 листопада 2025 року просила розглядати справу за її відсутності.

Паралельно вказала на підтримання позовних вимог позивача у повному обсязі у зв`язку з потребою у матеріальному утриманні через продовження навчання, оренду житла в м. Одеса, харчування та інші витрати.

У свою чергу суд, оцінивши наявні у справі докази за правилами ст. 89 ЦПК України і зваживши аргументи сторін, виходив із такого.

Встановлені фактичні обставини справи

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою позивача та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , яке було видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області 04 жовтня 2007 року.

Із довідки № 384/І 03 від 02 вересня 2025 року, яка видана Одеським національним технологічним університетом, слідує, що ОСОБА_3 є студенткою І курсу денної форми навчання з 01 вересня 2025 року.

Дата закінчення навчання припадає на 30 червня 2029 року.

Про факт продовження навчання ОСОБА_5 вказують й Договір про навчання №469/Н від 18 серпня 2025 року та Договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №240 від 18 серпня 2025 року.

Зокрема, із договору №240 від 18 серпня 2025 року слідує, що вартість навчання за період з 2025 по 2029 навчальні роки становить по 41 050,00 грн. щорічно.

Крім цього, ОСОБА_3 орендує житло в м. Одеса у зв`язку з навчанням, на що, зокрема, вказує Договір оренди квартири від 29 серпня 2025 року.

А розмір щомісячної орендної плати складає 7 500,00 грн.

Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки на підставі виконавчого листа, виданого Арбузинським районним судом Миколаївської області 30 листопада 2007 року у розмірі частини усіх видів заробітку до досягнення нею повноліття.

Заборгованість по аліментам відсутня (довідка Локомотивного депо «Помічна» №10 від 10 вересня 2025 року.

Наразі відповідач добровільно матеріальну допомогу доньці не надає, у її забезпеченні, у тому числі, й у зв`язку з продовженням навчання у м. Одеса, участі не приймає, що, власне, він і не заперечував в судовому засіданні.

Натомість, позивач утримує дитину самостійно, зокрема, на дохід у виді заробітної плати, яка, принаймні, за період з березня по серпень 2025 року включно загалом становила 104 117,10 грн.

Середній заробіток позивача становить 22 590, 21 грн., про що свідчить довідка ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 22 вересня 2025 року.

У свою чергу, відповідач має статус учасника бойових дій (посвідчення НОМЕР_2 від 02 листопада 2023 року).

Із наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 16 червня 2025 року № 172 (витяг) слідує, що відповідач звільнений з військової служби на підставі висновку ВЛК за станом здоров`я.

Довідкою командира військової частини НОМЕР_4 від 06 червня 2023 року підтверджується, що у 2023 році відповідач отримав поранення при виконанні бойових завдань поблизу населеного пункту Мар`ївка Донецької області.

На цей час відповідач працює машиністом електровоза у Філії «Локомотивна компанія» АТ «Укрзалізниця» і отримує заробітну плату.

В судовому засіданні відповідач вказав, що тяжкими хронічними захворюваннями не страждає, але потребує лікування і реабілітації після поранення.

До цього ж, відповідач має непрацездатну матір 1955 року народження.

Правове регулювання правовідносин, що виникли між сторонами

На підставі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу ( ч.1 ст. 199 СКУкраїни).

Згідно ч.2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

При цьому, за правилом,що установлене ч.1 ст. 200 СК, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно із ч.1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч.2 ст. 200 СК України).

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При цьому, Верховний суд вказав, що аліменти на дитину, що навчається після досягнення повноліття, сплачуються і за період канікул.

Зокрема, у постанові 23 січня 2019 року у справі №346/103/17 ВС вказав, що за змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.

Той факт, що під час канікул дитина не проходить навчання, не є підставою для звільнення від передбаченого статтею 199 СК України обов`язку батьків її утримувати, оскільки канікулярний час входить в період навчання.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Мотиви прийнятого судом рішення

Тож, за наслідками аналізу сукупності наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивач правомірно очікує стягнення із відповідача матеріальної допомоги для утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Бо за ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При цьому, у частині спроможності позивача самостійно утримувати доньку суд встановив, що позивач отримує середній заробіток у розмірі 22 590, 21 грн.

У той час донька ОСОБА_6 потребує матеріальної допомоги, оскільки не має самостійного заробітку і не може його мати через денну форму навчання.

Очевидно, що позивач несе витрати на щорічну оплату навчання доньки, оренду житла, проїзд до місця навчання, харчування, одяг та інші потреби, пов`язані із проживанням дитини у іншому населеному пункті, у тому числі й навчанням.

Водночас, відповідач має змогу надавати таку допомогу, так як є особою працездатного віку, працевлаштований, отримує дохід у виді заробітної плати.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст. 182 СК України, зокрема, наявність у відповідача поранення, яке потребує лікування та реабілітації, наявність у нього непрацездатної матері 70 річного віку та відсутність неповнолітніх дітей, сім`ї, дохід у виді заробітної плати і, водночас, відсутність інших видів доходу, у тому числі й від нерухомого і рухомого майна.

Водночас, у суду не має даних про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_3 .

Відповідно, суд приймає рішення про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від його заробітку доходу.

Аліменти підлягають стягненню, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення ОСОБА_3 навчання чи до досягнення нею 23 років, в залежності від того яка подія настане раніше.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні рішення

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру,оплату додаткових витрат на дитину,стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 грн. 20 коп.

З метою забезпечення інтересів повнолітньої дитини, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 258, 259,263, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 06 жовтня 2025 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягненню нею 23 (двадцяти трьох) років.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до безпосередньо Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина Явіца