КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/17/2025
У Х В А Л А

15 жовтня 2025 року м. Київ

Справа № 759/3547/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року,

за заявою ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи: Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, Київський міський психоневрологічний диспансер № 4,

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про визнання ОСОБА_1 недієздатною та встановлення над нею опіки, заінтересовані особи: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, Київський міський психоневрологічний диспансер № 4.

В обґрунтування заяви посилався на те, що ОСОБА_1 має ознаки стійкого психічного захворювання, а її поведінка свідчить про те, що вона не може керувати своїми діями. Просив визнати ОСОБА_1 недієздатною та призначити його її опікуном.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року заяву - задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною.

Передано ОСОБА_1 під тимчасову опіку органу опіки та піклування Святошинської РДА до вирішення питання про призначення опікуна.

У задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні заяви. Зазначає, що на момент розгляду справи суд не залучив ОСОБА_1 у якості зацікавленої особи для захисту її прав та інтересів, чим порушив основоположні принципи правосуддя та вимоги статті 299 ЦПК України.

Вказує, що у 2010 році за наклепом і за відсутністю підтримки сім`ї ОСОБА_1 була постановлена на облік в медичному закладі з діагнозом «шизофренія», що відноситься до тяжких психічних розладів. Але на той час їй ніхто не повірив, що вона цілком здорова людина і може критично оцінювати свої дії і відповідати за свої вчинки. Всім було зручно вчинити так, щоб вона опинилась у психіатричному закладі. Діагноз в результаті лікування у психіатричному закладі законстатовано.

Відповідно до ст. 40 СК України у 2014 році без згоди ОСОБА_1 було укладено шлюб з ОСОБА_2 , коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними. На момент подання апеляційної скарги подружжя перебувало у стані розлучення.

Не вважає ОСОБА_2 гідним опікуном у майбутньому, оскільки він взагалі не турбується щодо гідного життя ОСОБА_1 , не турбується про те де вона живе та за які кошти, та може в будь-який момент вигнати із дому, чим порушує її права, передбачені Конституцією України. Вважає, що ОСОБА_2 потрібні тільки гроші, можливо і майно, яке є у власності ОСОБА_1 , оскільки з встановленням повної опіки отримає право розпоряджатися від її імені всіма доходами та майном, що є в її розпорядженні зараз.

Про це, також, свідчить рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області № 577/485/16 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Крім цього зазначає, що до заяви ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 недієздатною не додано виписки з її амбулаторної картки про хід хвороби, з якої можна дізнатися які саме препарати вона приймає, стан здоров`я та те, що вона щороку проходить МСЕК для підтвердження III групи інвалідності та інше. Консиліум лікарів щороку спостерігає за динамікою її хвороби, яка виникла за наклепом психіатричного закладу у 2010 році, що зламало їй життя.

Враховуючи викладене вважає розгляд судом заяви ОСОБА_2 поверховим, однобічним, формальним і необґрунтованим, лише за висновком судово-психіатричної експертизи № 373 від 07 червня 2018 року, що не має для суду статусу переважного доказу, а просто переписали усі існуючі в медичному довіднику симптоми. Вказує, що Розділ «Психічний стан» висновку судово-психіатричної експертизи № 373 від 07 червня 2018 року суперечить медичним симптомам, що можуть характеризувати наявність у людини хвороби «шизофренія».

Крім того, Висновок експертизи не відповідає висновкам МСЕК. Вказана комісія МСЕК не побачила у ОСОБА_1 раптового погіршення здоров`я, що призводить до втрати дієздатності.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 21 травня 2019 року - скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судово-психіатричної експертизи - задоволено. Призначено у справі повторну судово-психіатричну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року провадження у справі поновлено для вирішення питання надання експертам додаткових матеріалів, які були витребувані ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2023 року у Київської міської психіатричної лікарні № 1.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року провадження у справі - зупинено на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року про призначення експертизи.

24 червня 2025 року справа повернулась до суду без виконання ухвали Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 на засідання комісії.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2025 року поновлено апеляційне провадження у справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні 15 жовтня 2025 року судом було поставлено на обговорення питання необхідності повторного надсилання справи для проведення судово-психіатричної експертизи, призначеної ухвалою апеляційного суду від 22 липня 2021 року.

ОСОБА_1 не заперечувала щодо повторного направлення справи для проведення судово-психіатричної експертизи.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність надсилання матеріалів цивільної справи для проведення повторної судово-психіатричної експертизи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами не надані відповідні висновки експерті із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч.4, 5 ст. 103 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Відповідно до ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу.

Таким чином, оскільки у даній категорії справ призначення судової експертизи є обов`язковим та без її належного проведення неможливо з`ясувати поставлені питання щодо наявності чи відсутності у особи психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними, експертиза призначена ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року, однак не проведена, тому відповідно до п.5 ч.1 ст. 252 ЦПК України апеляційний суд вважає необхідним провадження у справі зупинити, а матеріали справи направити до експертної установи для виконання повторної судово-психіатричної експертизи, відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 381 - 383 ЦПК України, суд

ухвалив:

На виконання ухвали Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року про призначення експертизи направити матеріали цивільної справи № 759/3547/17 за заявою ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки над недієздатною особою, заінтересовані особи: Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, Київський міський психоневрологічний диспансер № 4, експертам Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» (08361, Київська область, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 8) - для проведення експертизи.

Зобов`язати ОСОБА_1 з`явитись для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи та попередити, що у разі неявки до експертної комісії, до неї будуть застосовані заходи процесуального примусу.

Провадження на час проведення експертизи - зупинити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.