Справа № 740/7315/25
Провадження № 2-о/740/207/25
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

24 грудня 2025 року місто Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

встановила:

23.12.2025 адвокат Семенок В.І. звернувся до суду в інтересах заявника ОСОБА_1 з заявою, в якій просив встановити той факт, що свідоцтво про право власності на житло від 18.05.1995, видане органом приватизації при Ніжинській пересувній шляхово-будівельній механізованій колоні, на квартиру АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, у прохальній частині заяви заявник просить суд встановити, що свідоцтво про право власності на житло окрім неї належить і іншим особам, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Між тим, у справі про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, заявник може просити саме щодо певної особи, адже метою є доведення, що документ належить конкретно йому (власнику, спадкоємцю) для реалізації своїх прав, а не встановлення загального факту належності документа.

Згідно ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав (постанова Верховного Суду у справі № 638/4/19 від 07.04.2020, провадження № 61-18132св19).

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.

Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суд, залежно від мети встановлення юридичного факту, зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи чи органи державної влади можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи.

Залучення до участі у справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду уникнути ухвалення незаконного рішення та виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з іншою заінтересованою особою, а також має на меті повно і всебічно дослідити всі обставини справи.

Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути притягнута до участі у справі окремого провадження, крім вищезазначеного, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки. Так висновки наведені у постанові Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 686/11198/22.

Приписами цивільного процесуального законодавства України не передбачено можливості залучення судом з власної ініціативи в порядку окремого провадження заінтересованих осіб.

Таким чином, заявнику необхідно визначити правильний суб`єктний склад заінтересованих осіб з урахуванням того юридичного факту, про встановлення якого заявник звернулася до суду, та надати суду нову редакцію заяви, виконавши при цьому вимоги п. 2 ч.1 ст.177 ЦПК України.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку скаржник (позивач) при зверненні до суду із скаргою (позовною заявою) повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні позову до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Враховуючи викладене наявні підстави для залишення заяви без руху відповідно до ст.185 ЦПК України, про що повідомити заявника, надавши строк для усунення вищезазначеного недоліку заяви.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 175, 185, 293 ЦПК України, суддя, -

постановила:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа залишити без руху, про що повідомити заявника, і запропонувати в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.О. Гагаріна