Справа № 459/3214/20 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М. Я.
Провадження № 22-ц/811/2497/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Хоцяновича О.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на додаткове рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобов`язання вчинити дії, скасування реєстрації земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, скасування рішення про відмову у внесенні відомостей до реєстру, стягнення моральної шкоди,

встановив:

У листопаді 2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом відновлення межі по лінії А-Б до перетинання з лінією А-Д під прямим кутом в точці А, між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №122 від 23.12.1994 року та на відстані не менше 3,5м. від зовнішньої стіни будинку АДРЕСА_2 ;

зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати огорожу у виді металевої сітки, закріпленої на металевих стовпчиках між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий №:03:028:0063, від 23.04.2019 року;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №46668245 від 26.04.2019 року про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 0,0726га кадастровий №:03:028:0063, розташовану по АДРЕСА_1 ;

скасувати рішення державного реєстратора відділу в м. Червонограді Міськрайонного управління у Сокальському районі та м. Червонограді ГУ Держгеокадастр у Львівській області Алешко Т.А. №020 від 27.05.2020 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

зобов`язати державного реєстратора відділу в м. Червонограді Міськрайонного управління у Сокальському районі та м. Червонограді ГУ Держгеокадастр у Львівській області Алешко Т.А. повторно розглянути заяву від 14.05.2020 року про внесення змін до Державного земельного кадастру;

стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 200000 грн. на відшкодування моральної шкоди;

стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на користь позивача 150000 грн. на відшкодування моральної шкоди;

стягнути з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на користь позивача 150000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 04 червня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено за безпідставністю заявлених позовних вимог.

05.06.2025 року відповідач ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Райхеля Р.П. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просила стягнути з позивача ОСОБА_4 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 46000 грн.

Окрім того, вказувала про понесення нею в даній справі судових витрат по оплаті вартості земельно-технічної експертизи від 21.01.2021 року в розмірі 10000 грн. та судової земельно-технічної експертизи, яка була призначена ухвалою суду від 22 березня 2023 року, в розмірі 10601 грн. 92 коп.

Додатковим рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 16 червня 2025 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 46000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 20601 грн. 92 коп. витрат на проведення судових експертиз.

Додаткове рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_4 , просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким присудити до стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. та витрати на проведення судової експертизи 10000 грн.

Вважає, що заявлений відповідачкою розмір витрат на правничу допомогу є безпідставним, непропорційним й таким, що не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат: встановлення їхньої дійсності та кількості, справедливості, добросовісності, співмірності та розумності судових витрат, а також критерію розумності їхнього розміру.

Додає, що заявлений стороною відповідача розмір витрат на оплату праці адвоката не відповідає складності відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Також зазначає, що у заяві про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, стороною відповідача не надано доказів розрахунку кількості судових засідань (зазначення переліку таких засідань), за які виставлена сума, окрім того, представником відповідача не було долучено жодних документів, які б підтверджували дійсність витрат на участь у судових засіданнях у розрахунку 2000 грн. за одне засідання, а відтак, вимога про стягнення витрат за таку участь у заявленому розмірі прямо порушує критерій реальності адвокатських витрат.

Вважає необґрунтовано завищеною суму 10000 грн., вказану в п.1 рахунку-фактури, щодо вартості послуг за ознайомлення з матеріалами справи та формування відповідної правової позиції сторони у справі, а також суму 8000 грн., вказану в п.2 рахунку-фактури, щодо вартості підготовки відзиву на позовну заяву.

При цьому, зауважує, що клопотання представника відповідачки про ознайомлення з матеріалами справи відсутні.

Безпідставною вважає послугу адвоката про надання такого виду правової допомоги як підготовка промови у судових дебатах, оскільки така мала б входити у вартість участі представника у судовому засіданні.

В частині стягнення витрат на проведення експертиз позивач зазначає, що стороною відповідача були заявлені некоректні запитання, на які експертом не надавалось відповідей і не проводилось досліджень і останні не мали жодного доказового значення у справі, а тому оплата вартості експертизи в цій частині не повинна покладатись на сторону позивача.

27.09.2025 року відповідач ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Райхеля Р.П. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила доводи та вимоги апелянта.

Вважає безпідставними покликання апелянта на неспівмірність розміру присуджених відповідачу судових витрат.

При цьому, звертає увагу, що їхньою стороною на адресу позивача надіслано матеріали щодо судових витрат відповідача, проте, клопотання про зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на правничу допомогу позивачем заявлено не було.

Окрім того, наголошує, що справа слухалась у суді першої інстанції більше п`яти років, заявлені до відшкодування судові витрати відповідають складності спору та обсягу проробленої адвокатом за цей час роботи, є співмірними з цінністю та принциповістю предмету спору для сторін, відповідністю критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім присутніх, не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, тому відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто у їхній відсутності.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 26.12.2025 року о 14:15.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до частин першої третьої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК).

Частиною шостою статті 139 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (ч.9 ст.139 ЦПК України).

З матеріалів справи встановлено, що в даній справі наявні два висновки експерта: висновок експерта №002/21 від 21.01.2021 року за результатами проведення земельно-технічної експертизи за заявою відповідачки ОСОБА_2 (а.с.165-189 т.1), вартість якої становить 10000 грн., яка оплачена відповідачкою, що підтверджено квитанцією від 06.01.2021 року (а.с.190 т.1), та висновок експерта №4914, 5131 від 26.07.2024 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної в даній справі ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 22 березня 2023 року за клопотанням сторони позивача (а.с.213-216 т.2, а.с.78-99 т.3).

Згідно з ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 22 березня 2023 року про призначення у справі земельно-технічної експертизи, оплату за проведення експертизи покладено на обох сторін, а саме: за вирішення питань №№1, 2, 3, 4 на позивача ОСОБА_4 ; за вирішення питань №№5, 6 на відповідачку ОСОБА_2 .

Здійснення оплати за проведення призначеної судом експертизи підтверджено документально. Зокрема, відповідачка сплатила 10601 грн. 92 коп., що підтверджено квитанцією від 31.10.2023 року на суму 6691 грн. 44 коп. (а.с.68 т.3) та рахунком від 13.12.2023 року на суму 3910 грн. 48 коп. (а.с.72 т.3).

В мотивувальній частині рішення суду по суті вирішення даного спору вказано про врахування обох висновків експертиз.

Разом з тим, згідно з висновком експерта №4914, 5131 від 26.07.2024 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної в даній справі ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 22 березня 2023 року, висновків по питаннях №5 та №6, власне за які оплату проводила відповідачка, не надано з тієї підстави, що дослідження поставлених на вирішення експертизи питань виходить за межі компетенції судового експерта.

З огляду на наведене, визначених процесуальним законом підстав для присудження відповідачці витрат на проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 22 березня 2023 року, у розмірі 10601 грн. 92 коп. не було, тому оскаржуване рішення в частині визначення розміру присуджених відповідачці з позивача витрат на проведення судових експертиз необхідно змінити, зменшивши такі з 20601 грн. 92 коп. до 10000 грн.

Що ж стосується витрат на професійну правничу допомогу, які понесла відповідачка, то колегія суддів вважає, що розмір присуджених відповідачці витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції є достатньо обґрунтованим і відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи, зокрема, з того, що розгляд справи був тривалим, адвокат Райхель Р.П. з грудня 2020 року впродовж 5 (п`яти) років брав участь у справі та надавав правничу допомогу відповідачці ОСОБА_2 , в тому числі, представляючи її інтереси в судових засіданнях. Зокрема: підготував відзиви на позовну заяву з долученням низки письмових доказів; подавав заяву і укладав договір на проведення експертизи за замовленням відповідачки; неодноразово заявляв клопотання з процесуальних питань та активно брав участь у судових засіданнях.

Також, слушним є зауваження сторони відповідача, що позивач клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавав, а отже, не доводив суду першої інстанції неспівмірності вказаних судових витрат.

За встановлених і наведених вище обставин справи, в колегії суддів немає підстав для визначення іншого розміру даного виду судових витрат, ніж присудив суд першої інстанції відповідачці з позивача, оскільки справа розглядалася тривалий час, є складною і об`ємною, у справі міститься багато письмових доказів, два висновки експертів, які підлягали дослідженню та правовому аналізу, окрім того, присуджений відповідачці розмір судових витрат є співмірним із заявленими до неї позовними вимогами, зокрема, в частині стягнення з неї на користь позивача моральної шкоди в розмірі 200000 грн.

Отже, в іншій частині оскаржуваного рішення підстав для його зміни чи скасування немає, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Додаткове рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16 червня 2025 року змінити в частині визначення розміру витрат на проведення судових експертиз, зменшивши його до 10000 (десяти тисяч) гривень.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 26 грудня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич