Справа № 192/345/25
Провадження № 2/175/867/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" грудня 2025 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Яшиної М.В.,

представника позивача Котенко І.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Іванової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Слобожанське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Солонянської селищної ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Солонянської селищної ради, третя особа: ОСОБА_2 про повернення дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування якого посилається на те, що ОСОБА_1 є матір?ю малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, яка застосовується до батьків, які неналежним чином виконують батьківські обов?язки та те, що ОСОБА_1 не створила безпечних умов для проживання з нею дитини, схильна до зловживання алкоголем, неналежним чином піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, стан її здоров?я, залишення дитини із матір?ю є небезпечним для її життя, здоров?я та морального виховання, виконавчий комітет Солонянської селищної ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дасть їй можливість протягом року усунути причини, які перешкоджали належному вихованню дитини (переглянути своє ставлення до виконання батьківських обов?язків, покращити житлово-побутові умови, вирішити проблеми із вживанням алкоголю). З огляду на викладені в позовній заяві обгрунтування, просить про відібрання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини.

Представник відповідача адвокат Іванова О.М. подала до суду відзив, в якому зазначила, що будь-яка загроза життю та здоров`ю сина ОСОБА_3 із перелічених у відзиві була відсутня, а отже подача позову про відібрання у неї дитини без позбавлення батьківських прав є безпідставним. Також вказувала, що оскільки в діях відповідача відсутні будь-які ознаки, зазначені в пунктах 2-5 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України як підстави для відібрання дитини ОСОБА_3 , то позовні вимоги про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав не підлягають задоволенню. Як наслідок, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 01.09.2025 року було прийнято до свого провадження зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Солонянської селищної ради, третя особа: ОСОБА_2 , про повернення дитини, об`єднано в одне провадження із первісним позовом та присвоєно справі № 192/345/25.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви заперечувала проти всіх аргументів позовної заяви, також вказала, що з огляду на те, що станом на день відібрання дитини службою у справах дітей сину ОСОБА_4 було тільки 3 місяці 7 днів, то дитина такого віку потребує лише необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини в разі потреби. В даному випадку у неї відібрали сина який достатньо харчувався, мав необхідні суміші які відповідали за своїм складом його віку, був абсолютно спокійним (як потім було в Акті про факт передачі дитини від 16 січня 2025 року «здоровий, врівноважений», у Висновку про здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 20.01.2025 року педіатром зазначено «соматично здоровий») і це свідчить про те, що дитина не була голодною, достатньо харчувалась та добре себе почувала, був здоровим, не мав жодних тілесних ушкоджень, подразнень і навіть почервонілих плям, що свідчить про те, що дитина отримувала належний санітарний догляд і шкіра малюка вчасно оброблялась необхідними медпрепаратами, які мною регулярно купувались.- щодо синдрому м`язової дистанії, кривошеї, то такі синдроми після народження має багато новонароджених малюків, і вона приділяла цьому питанню достатньо уваги, оскільки з сином консультувалась та наглядалась у дитячих лікарів. Вказувала, що Виконавчий комітет Солонянської селищної ради порушив право ОСОБА_1 жити зі своїм сином, спілкуватись з ним, приймати безпосередню участь у його розвитку та вихованні, отримувати його любов та віддавати йому свою. Наполягала на задоволенні її зустрічного позову про повернення мені дитини та одночасно, задля усунення суперечок та запобігання затягування часу повернення їй дитини, не заперечувала проти того, щоб суд поклав на органи опіки та піклування обов`язок контролю за виконання нею батьківських обов`язків щодо її малолітнього сина ОСОБА_3 . З огляду на викладені в зустрічній позовній заяві обгрунтування, просила повернути ОСОБА_1 на виховання малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити. Надала пояснення щодо позову.

Відповідач та представник відповідача про дату місце та час судового засідання повідомлена належним чином, представником подана заява про проведення засідання за її відсутності.

В минулих засіданнях відповідач та її представник просили в задоволенні позову відмовити, зустрічні позовні вимоги задовільнити, надали пояснення.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що вважає зауваження ООП безпідставними, пояснила, що пройшла кодування від алкогольної залежності.

Третя особа про місце дату та час проведення судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши учасників судового провадження, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір?ю малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 17.10.2024 року, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №412.

Реєстрація народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведена відповідно до ч.1 ст.135 СКУ, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 1 від 17.10.2024 року, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Як зазначив позивач, до служби у справах дітей Солонянської селищної ради 14.01.2025 року надійшло усне повідомлення від інспектора СЮП ВП ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області про те, що на лінію «102» звернувся ОСОБА_5 з приводу неналежного виконання обов?язків по догляду за дитиною. Зміст повідомлення: неблагонадійна родина, у будинку проживає дитина трьох місяців, у будинку немає води та тепла, вони розпалюють багаття прямо в домі, зловживають алкоголем, заявник переймається за дитину, місце скоєння: АДРЕСА_1 .

14.01.2025 року спеціалістом І категорії служби у справах дітей Солонянської селищної ради та фахівцем із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Солонянської селищної ради відвідано сім?ю, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З?ясовано, що за цією адресою проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановлено, що будинок складається з двох кімнат. Наявні ліжка та стіл. На ліжках хаотично розкиданий одяг. Вікна ззовні забиті плівкою, маються тріщини на стінах, приміщення потребує прибирання. Електроенергія відсутня, відключена через борги. Водозабезпечення відсутнє, набирають воду у інших мешканців села. Опалення пічне, запас дров невеликий. Дохід сім?ї орієнтовно 4000 грн, у наявності дитячий візочок, ванночка, засоби гігієни та дитяча суміш. ОСОБА_1 попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов?язків, проведено профілактичну бесіду щодо необхідності навести та підтримувати у належному санітарному стані будинок, роз?яснено підстави позбавлення батьківських прав.

Вищезазначене підтверджується актом обстеження умов проживання від 14.01.2025 року, та фотографіями на електронному носію - диску.

ОСОБА_6 є матір?ю ще двох дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №384, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1089.

16.01.2025 року комісією у складі спеціаліста І категорії служби у справах дітей Солонянської селищної ради, інспекторів СЮП ВП ДРУП N?1 ГУНП в Дніпропетровській області, начальника СВГ ДРУП N?1 ГУНП в Дніпропетровській області, повторно відвідано сім?ю ОСОБА_1 з метою обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

У ході відвідування встановлено, що будинок складається з 2 кімнат та коридору: в одній кімнаті розташований диван та стіл, інша використовується як кухня, де розміщено стіл, тумбу та піч. На стінах тріщини, відсутня електроенергія (відключена за несплату), для освітлення кімнат використовуються ліхтарики, водозабезпечення відсутнє (ємність із водою відсутня), опалення пічне. У будинку брудно, безлад, стіни чорні, обдерті, одяг та речі побутового вжитку брудні, запас їжі обмежений. На подвір?ї знаходилася купа сміття (земля, гілки, коріння дерев перед входом у будинок, що заважало нормальному переміщенню). У наявності дитячий візочок та ванночка, дитяче ліжко відсутнє, умови для проживання дитини відсутні. Одяг на дитині брудний, сама дитина теж брудна, мокра в сечі, бо перебувала без памперса. Вода для приготування дитячої суміші відсутня. ОСОБА_1 мала ознаки алкогольного сп?яніння, не здійснювала належний догляд за дитиною. Санітарно-гігієнічні умови в яких проживає ОСОБА_3 вкрай незадовільні. ОСОБА_1 не вчиняє будь-яких дій, спрямованих на покращення умов проживання дитини. Антисанітарні умови проживання є небезпечними для життя та здоров?я дитини, дитина не забезпечена необхідним доглядом. ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп?яніння, що є прямою загрозою життю та здоров?ю дитини.

Все вищезазначене підтверджується актом обстеження умов проживання дитини від 16.01.2025 року.

Членами комісії також було здійснено оцінку рівня безпеки дитини, в результаті якої

встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дуже

небезпечно перебувати разом із матір?ю - ОСОБА_1 , необхідне негайне відібрання дитини від матері, що підтверджується актом оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_3 від 16.01.2025 року.

16.01.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 влаштовано на обстеження та за необхідності проходження лікування до КП «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради, що підтверджується актом про факт передачі дитини від 16.01.2025 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Солонянської селищної ради від 17.01.2025 року N?51 «Про негайне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », вбачається, що дитину було відібрано від матері у зв?язку із загрозою життю та здоров?ю.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 17.01.2025 року, вбачається, що у неї відібрали дитину у зв?язку з тим, що вона випивала і не мала нормальних умов для проживання дитини, але обіцяє пройти кодування від алкозалежності та протягом двох місяців знайти житло, в якому зможе проживати зі своїми дітьми.

17.01.2025 року дитину ОСОБА_3 взято на первинний облік служби у справах дітей, як дитину, яка залишилася без батьківського піклування, що підтверджується наказом начальника ССД від 17.01.2025 року N? 05.

Службою у справах дітей було направлено запит до КНП «Солонянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Солонянської селищної ради для з?ясування інформації чи має дитина ОСОБА_3 укладену декларацію із сімейним лікарем.

Згідно з листом КНП Солонянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Солонянської селищної ради від 24.01.2025 року вих.N?57, гр.Рудник та її малолітня дитина має укладену декларацію про медичне обслуговування з лікарем ЗПСЛ Сурсько-Литовської АЗПСМ. Медична документація відсутня. Більш точна інформація стосовно проведення медичного обстеження лікарями-спеціалістами та виконання їх рекомендацій відсутня. Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під час госпіталізації до КП «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради перебував в занедбаному стані, брудний та в дуже забрудненому одязі. При надходженні, у хлопчика вілмічався стан недостатнього харчування, також діагностовано: перенатальне ураження центральної нервової системи (ПУЦНС), синдром м?язової дистонії, кривошия, що підтверджується копією висновка про стан здоров?я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 20.01.2025 року, та листом КП «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради» від 24.01.2025 року вих. N?40.

Відповідно до довідки-характеристики на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданої виконкомом Солонянської селищної ради від 24.01.2025 року вих.N?65/15.9-03 вона проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 (тривалий час не проживала, а тепер повернулася), постійно змінює місце проживання. До складу її сім?ї входить син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також є матір?ю малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Старші діти проживають окремо, з бабусею. За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується як така, що зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. Відгуки сусідів, односельчан про неї негативні. Її спосіб життя та поведінка становлять загрозу здоров?ю та життю її малолітніх дітей.

Згідно з характеристикою ОСОБА_1 , 1988 р.н. від 28.01.2025 року вих.№ 69/01-18, виданої Сурсько-Литовською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . В 2021 році ОСОБА_1 була на контролі у відділі соціального захисту населення виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради під супроводом соціальних фахівців (з приводу шкідливих звичок та неналежного зовнішнього вигляду дітей). В 2023 році в зв?язку з мінімізацією складних життєвих обставин, супровід було припинено. Конфліктних ситуацій та скарг від сусідів за весь час її проживання до виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради не надходило.

Відповідно до розпорядження Солонянського селищного голови від 03.02.2025 року N?P-24 «Про влаштування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до сім?ї патронатного вихователя ОСОБА_2 » дитину з 03.02.2025 року влаштовано до патронатної сім?ї, що підтверджується копією розпорядження, та актом про факт передачі дитини від 03.02.2025 року.

Постановою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2025 року у справі № 192/329/25 (провадження № 3/192/120/25) провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. Як вбачається з тексту постанови суду від 13 лютого 2025 року «Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вживала алкогольні напої за період з 06 січня 2025 року по 16 січня 2025 року, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

28.02.2025 року ОСОБА_1 звернулась в Виконавчий комітет Солонянської селищної ради Дніпровського району Дніпропетроської області з заявою про негайне повернення малолітньої дитини його матері ОСОБА_1 .

У відповідь на заяву ОСОБА_1 отримала лист № 02-27-384/02-25 від 04.03.2025 року, в якому повідомили, що питання відібрання дитини без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів чи повернення на виховання дитини буде вирішуватить у судовому порядку.

Відповідно до характеристики Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 12.02.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , місцем проживання та реєстрації, характеризуюсь задовільно. Скарг від мешканців села та сусідів в виконком Сурсько-Литовської міської ради не надходило.

Згідно характеристики ОСОБА_8 , 2011 року народження, виданій Сурсько Литовським ліцеєм, зазначається що дитина домашні завдання не виконує, має пропуски уроків без поважних причин, по заяві мами навчається за змішаною формою навчання - онлайн і офлайн, але школу останнім часом не відвідує. В класі не має друзів і важко іде на контакт як з дорослими так із однолітками. З ОСОБА_9 працював шкільний психолог, сім?ю ОСОБА_10 відвідували соціальний працівник школи і класний керівник. Мама класні збори не відвідує.

У характеристиці ОСОБА_7 , 2009 року народження, виданій Сурсько Литовським ліцеєм, зазначається, що він має багато пропусків уроків без поважних причин, на уроках завжди байдужий, не виконує домашнє завдання, мати не приділяє належну увагу вихованню сина, не завжди реагує на зауваження, не має постійного контакту з класним керівником.

З висновку оцінки потреб сім?ї від 13.10.2021 року, наданого відділом соціального захисту Сурсько-Литовської сільської ради, копія якого додається до позовної заяви вбачається, що з 12.10.2021 року по 20.10.2021 року проводилося оцінювання потреб сім?ї ОСОБА_10 , за результатами якого виявлено складні життєві обставини, основними ознаками та чинниками яких є антисанітарія в приміщенні, недоглянутий зовнішній вигляд дітей (недостатній рівень гігієни), зловживання матір?ю алкоголем та залишення дітей. Встановлено, що сім?я потребує надання соціальної послуги - соціальний супровід. З висновку оцінки потреб сім?ї від 07.03.2023 року, наданого відділом соціального захисту Сурсько-Литовської сільської ради, копія якого додається до позовної заяви вбачається, що з 03.03.2023 року по 07.03.2023 року проводилося оцінювання потреб сім?ї ОСОБА_10 , за результатами якого виявлено складні життєві обставини, основними ознаками та чинниками яких є вживання алкоголю дорослими членами родини. Встановлено, що сім?я потребує надання соціальної послуги - консультування.

Згідно з акту обстеження умов проживання від 25.07.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 за цією адресою проживають: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - бабуся дітей, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - дід, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - мати, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - син, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син. Будинок складається з 4 житлових кімнат, кухні, коридору. Наявне електропостачання, водопостачання, опалення пічне. У дітей є місця для сну, гаджети для навчання, у будинку брудно, присутній неприємний запах. Члени родини часто розпивають спиртні напої. З членами родини проведено бесіду щодо приведення будинку у належний стан, роз?яснено про необхідність забезпечити дітей належними умовами життя, а також про наслідки зловживання алкогольними напоями.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17.09.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 будинок потребує ремонту, прибирання, присутній неприємний запах, дуже брудно, постільна білизна дуже брудна. У будівлі після попереднього візиту нічого не змінилося. Дуже брудно. Проведено профілактичну бесіду щодо антисанітарних умов у будинку, надано термін два тижні для прибирання.

Згідно з актом обстеження умов проживання від 15.01.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 у будинку дуже брудно, діти сплять на одному ліжку, постільна білизна дуже брудна. При відвідуванні родини мати дітей ОСОБА_1 разом із найменшою дитиною була відсутня вдома. Бабуся повідомила, що мати була за цією адресою 11 та 12 січня, а зараз відсутня, бо поїхала навідати свою бабусю та допомогти їй по господарству.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17.10.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , у будинку брудно, накурено, неприємний запах, постільна білизна у занедбаному стані, на постілі сліди собачої шерсті. Діти відвідують ліцей регулярно, але на уроках неуважні, завдання не виконують, або здають невчасно. При відвідуванні мати дітей дома була відсутня.

Згідно висновку наданого Солонянською селищною радою від 20.02.2025 року №100, вбачається, що враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, яка застосовується до батьків, які неналежним чином виконують батьківські обов?язки, Виконавчий комітет Солонянської селищної ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав, що дасть їй можливість протягом року переглянути своє ставлення до виконання батьківських обов?язків, покращити житлово-побутові умови, вирішити проблеми із вживанням алкоголю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , пояснив суду, що познайомився з ОСОБА_1 коли вручав повідомлення про її чоловіка з приводу зникнення, зазначив, що ввечері 9 січня 2025 року з представником ради та психологом прийшли для вручення сповіщення про зникнення чоловіка відповідачки, ОСОБА_1 вийшла з дитиною, яка була одягнена, все було нормально. Вказав, що через деякий час прийшло повідомлення, що його знайшли і він продовжив служити, коли бачив ОСОБА_1 вона була твереза, без перегару. Декілька разів спілкувався по телефону з ОСОБА_1 , вона спілкувалась нормально, приходила з дитиною, не залишала її. Щодо умов проживання ОСОБА_1 зазначив, що всередину будинку не заходив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , пояснив суду, що знайомий з ОСОБА_1 . 6 років, зазначив, що відповідачка дивиться за дитиною, не бачив, що ОСОБА_1 випиває, вказав, що розказує про обставини дворічної давності. За дитиною відповідач приглядала нормально, він допомогав з дровами їй, коли були в с.Богданівка. Після першого приїзду органу опіки вона займалась умовами проживання.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України(частини перша, п`ята статті 5 СК України).

Відповідно до частини сьомій статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У статті 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція) визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 України суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор (частина друга статті 170 СК України).

Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом (на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер). Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, керуючись інтересами дитини (постанова Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року у справі N 308/12188/18).

Згідно зі статтями11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Визначаючи відмінність підстав позбавлення батьківських прав від відібрання дитини без такого позбавлення, Верховний Суд в постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 682/2778/17 (провадження № 61-37919св18) виходив з того, що: «за своєю правовою природою позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Позбавлення батьківських прав завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Відібрання ж дитини не завжди пов`язується з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров`ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо. Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку».

Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Такі висновки викладено в постановах Верховного Суду від: 25 липня 2018 року у справі № 487/1328/16-ц (провадження № 61-3979ск18), 27 грудня 2018 року у справа № 558/410/16-ц (провадження № 61-23391св18), 20 березня 2019 року у справі № 495/271/18 (провадження № 61-47894св18).

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

Верховний Суд уже зауважував, що відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 703/297/16-ц, від 12 червня 2023 року у справі № 461/2084/20, від 21 лютого 2024 року у справі № 679/306/22).

Відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і батьки від яких відібрані діти відповідно до частини третьої статті 170 СК України не позбавлені можливості їх повернути (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 703/297/16-ц (провадження № 61-14771св18)).

За змістом статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція 1950 року) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя; органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, треба довести, що така небезпека справді існує. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків може постати питання про необхідність урахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам факт того, що дитина може бути поміщена у середовище, сприятливіше для її виховання, не виправдовує примусове відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine, заява № 39948/06)від 18 грудня 2008 року, (§ 50)).

Розпорядження про опіку слід розглядати як тимчасовий захід, який слід припинити, як тільки це дозволять обставини. Будь-які заходи щодо тимчасового піклування мають узгоджуватися з кінцевою метою возз`єднання рідних батьків і дитини. Позитивний обов`язок вжити заходів для сприяння возз`єднанню сім`ї, як тільки це стане розумно можливим, почне тиснути на компетентні органи з поступово зростаючою силою з початку періоду піклування за умови, що він завжди буде збалансований із обов`язком враховувати найкращі інтереси дитини (див. mutatis mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ахім проти Румунії» (Achim v. Romania, заява № 45959/11) від 24 січня 2018 року (§ 113)).

За обставинами тієї справи заявники недбало ставилися до здоров`я дітей, їхньої освіти та соціального розвитку, відмовилися співпрацювати з соціальними службами. Перед тим, як запропонувати передати дітей під опіку, соціальні служби спостерігали за сім`єю заявників і намагалися порадити дорослим заходи, які необхідно вжити для покращення їхнього становища та становища дітей. Соціальні служби вживали необхідні заходи для возз`єднання сім`ї, для підтримання контактів між заявниками та дітьми, а також здійснювали моніторинг заходів, спрямованих на покращення фінансового становища заявників і вдосконалення їхніх батьківських навичок.

У цій справі ЄСПЛ переконався, що тимчасове влаштування дітей заявників під опіку ґрунтувалося на причинах, які були не лише доречними, але й достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції1950 року. Так само з усіх матеріалів справи було зрозуміло, що наказ про поміщення дітей під опіку держави відпочатку мав тимчасовий характер. ЄСПЛ вважав, що, уважно стежачи за ситуацією дітей і заявників, відповідні органи влади завжди намагалися захистити інтереси дітей, одночасно намагаючись знайти справедливий баланс між правами заявників і правами дітей. Тому виснував, що втручання в права заявників було «необхідним у демократичному суспільстві», і що у цій справі не було порушення статті 8 Конвенції 1950 року (§ 126-127).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання.

Обґрунтовуючи підстави звернення з даним позовом позивач зокрема вказує на факт неналежного піклування ОСОБА_1 про свого сина у вигляді незабезпечення належних умов його проживання, харчування та виховання, що створює загрозу для його життя і здоров`я.

Суд погоджується з позицією позивача, оскільки останнім доведено, що залишення дитини з матір`ю є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, позивачем надано відповідні доказів, які свідчать, що ОСОБА_1 недбало ставилися до здоров`я дитини, про що свідчать долучені до матеріалів справи акти обстеження умов проживання та інші докази наявні в матеріалах справи.

Суд бере також до уваги пояснення відповідача в судових засіданнях про те, що відповідач хоче забрати дитину, але разом з тим не має часу її відвідувати серед робочого тижня через роботу та навіть не у всі вихідні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що на час розгляду справи та вирішення питання про відібрання дитини зазначене спрямоване на забезпечення дотримання в першу чергу найкращих інтересів дитини.

Суд констатує, що відібрання дитини у матері є втручанням у гарантоване їй статтею 8 Конвенції 1950 року право на повагу до сімейного життя. Але з огляду на встановлені судом обставини та досліджені докази немає жодних підстав стверджувати про порушення цього права у світлі пункту 2 цієї статті 8. Таке відібрання має метою захист прав дитини, врахування її найкращих інтересів з огляду на встановлений судом реальний ризик настання негативних наслідків щонайменше для здоров`я сина у разі його повернення до проживання з матір`ю.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, без позбавлення батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

Тобто, передбачено пряму імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 180, 166 ч. 2, 3 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Окрім цього, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідачки аліментів у розмірі 1 281, 50 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти слід стягувати з 10.02.2025.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про доцільність відібрання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_1 , враховуючи, що відібрання дитини без позбавлення батьківських прав у відповідача є єдиним способом захисту прав дитини та є якнайкращим забезпеченням інтересів дитини та стягненні аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини. З огляду на викладене не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Солонянської селищної ради, третя особа: ОСОБА_2 про повернення дитини.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4,12,13,19,76-81,141,259,263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Солонянської селищної ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення батьківських прав та передати дитину органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Солонянської селищної ради.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь законних представників дитини, разом з яким проживатиме дитина, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 281, 50 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10.02.2025 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Попередити ОСОБА_1 про неналежне виконання батьківських обов`язків, необхідності зміни ставлення до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області ради контроль за виконанням останнью, батьківських обов`язків.

У задоволенні зустрічних позовних вимогах ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Солонянської селищної ради, третя особа: ОСОБА_2 , про повернення дитини відмовити.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч.3 ст. 170 ЦПК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. М. Білоусова