РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Володимирський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Лутая А.М.,

за участі секретаря судового засідання Бойко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

27 травня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (далі ТОВ «ФК «Укрфінстандарт») звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовує тим, що 04 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») із заявою № на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР». Своїм підписом в заяві № від 04 лютого 2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» ОСОБА_1 підтвердила, що підписана заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять між ТОВ «ФК «ЦФР», як кредитодавцем, та нею, як позичальником, кредитний договір. Умови договору їй роз`яснені та зрозумілі. З договором ознайомилася до його укладення та з ним згодна. Згідно заяви № від 04 лютого 2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» сума кредиту наданого позичальнику складає 182 718,45 грн, розмір щомісячних процентів 2,39 % від суми кредиту, а розмір річних процентів 9,99 % від суми боргу за договором, строк дії 48 місяців. В даній заяві визначений порядок повернення кредиту (графік платежів) та передбачена щоденна пеня у розмірі 0,3 % від загальної суми прострочення позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Поряд з цим, 04 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «ЦФР» було укладено Договір поруки № -П, відповідно до умов якого, поручитель поручається перед ТОВ «ФК «ЦФР» за виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків за кредитним договором (включно з усіма змінами до нього) укладеним з ТОВ «ФК «ЦФР».

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № від 04.12.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 04 лютого 2016 року укладено Договір застави, який посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаницею Анатолієм Івановичем та зареєстрований у реєстрі за № 126. Згідно п. 1.2. Договору застави Предметом застави є рухоме майно автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель LT 35, тип ВАНТАЖНИЙ ФУРГОН-В, що зареєстрований РЕГ Нововолинського МРВ ДАІ УМВС України у Волинській області 02.12.2011 року, рік випуску автомобіля 2004, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 .

02 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»укладено Договір відступлення прав вимоги № 20230202, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 04 лютого 2016 року, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт». Згідно п. 1.1. Договору відступлення прав вимоги на умовах, встановлених цим Договором, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»за плату, а ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами та/або заставодавців за договорами застави, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками. Відповідно до п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах та Заставодержателя за Договорами застави, що входить до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними Договорами та Заставодержателя за Договорами застави, включаючи право вимагати від Боржників та/або Заставодавців належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними Договорами та Договорами застави.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 04 лютого 2016 року, в сумі 143 696,73 грн, з яких: 72 932,95 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 608,24 грн сума заборгованості за річними відсотками; 47 614,17 грн сума заборгованості за щомісячними відсотками; 16 541,37 грн сума заборгованості за пенею. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання права грошової вимоги здійснювались безпосередньо ТОВ «ФК «ЦФР» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Також зазначає, що 02 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»укладено Договір відступлення прав за договорами застави посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстрований в реєстрі № 32, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав за договорами застави, в зв`язку з чим ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»набуло прав заставодержателя щодо заставленого ОСОБА_1 майна.

Таким чином, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»за кредитним договором № від 04 лютого 2016 року в сумі 143 696,73 грн.

Зважаючи на викладене вище позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість за кредитним договором № від 04 лютого 2016 року в сумі 143 696,73 грн, а також понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6000,00 грн.

Ухвалою суду від 18.06.2025 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

04 грудня 2025 року до суду надійшла письмова заява представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Назарук Ю.В., в якій представник просила провести розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача. Також зазначила, що зі змісту заявки на отримання кредиту, так і зі змісту графіку погашення платежів, вбачається незрозумілою обставина щодо нарахування щомісячних відсотків, є не однозначно зрозумілим для отримувача кредиту, так і порядку їх нарахування, що в подальшому призводить до додаткового фінансового навантаження та подвійного стягнення з потенційного боржника. Вважає, що нарахування позивачем простроченої плати за управління в сумі 47 614,17 грн є протиправним та призводить до додаткового фінансового навантаження.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася за невідомими суду причинами, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

23 грудня 2025 року до суду надійшла письмова заява представника позивача, в якій представник просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Додатково зазначив, що згідно заяви № від 04 лютого 2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» сума кредиту наданого Позичальнику складає 182 718,45 грн, початковий процент 2,00 % від суми кредиту, що становить 3 140,00 грн., розмір щомісячних процентів 2,39 % від суми кредиту, а розмір річних процентів 9,99 % від суми боргу за договором, строк дії 48 місяців. Відповідно до п. 3 вищезгаданої Заяви Позичальник доручила ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувати за рахунок отримуваного нею кредиту, такі суми грошових коштів: 1) отримувач ПАТ «Віес Банк» у сумі 124 641,00 грн., призначення: переказ до запитання на користь ОСОБА_1 , ПАСПОРТ НОМЕР_3 надання кредиту зг.КД № від 04.02.2016 Без ПДВ; 2) отримувач ПАТ «Альфа-банк» у сумі 13 106,00 грн, призначення: переказ грошових коштів на погаш. заборгов. по КД 500515346 від 11.09.2014 р. за рах.кред.коштів зг КД № від 04.02.2016 р. та заяви кл. Без ПДВ; 3) отримувач ОСОБА_2 у сумі 19 253,00 грн, призначення: переказ грошових коштів на погаш. заборгов. по КД GP-4919392 від 15.09.2013 р. за рах.кред.коштів зг КД № від 04.02.2016 р. та заяви кл. Без ПДВ; 4) отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» у сумі 400,00 грн. призначення: 01-05.02.2016- ОСОБА_1 -=25000.00-400.00 05.02-2017--ТС-Страховий платіж.Без ПДВ; 5) отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» у сумі 22 178,45 грн. призначення: оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 04.02.2016р. Відповідно до п. 4 Заяви № від 04 лютого 2016 р. на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (Графік платежів) вбачається, що загальний щомісячний платіж за весь період користування кредитом становить 432 530,12 грн., з яких: повернення кредиту 182 718,45 грн.; річні проценти 40 196,63 грн.; щомісячні проценти 209 615,04 грн. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Кредитним договором № від 04 лютого 2016 відповідачем було здійснено всього лише 29 платежів для погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 279 642,00 грн., з яких: річні проценти 34 480,12 грн.; щомісячні проценти 135 376,38 грн.; частина кредиту 109 785,50 грн., у період з 15.03.2016 по 12.10.2018 року, чим істотно порушено з боку ОСОБА_1 умов кредитного договору № . Вважає, що, що нарахована сума у розмірі 47 614,17 грн є правомірною, оскільки за своєю правовою природою вона становить частину процентної плати за користування кредитними коштами, узгодженої сторонами при укладенні кредитного договору. Кредитний договір передбачає визначену процентну ставку та містить графік платежів, у якому зафіксовано розмір щомісячних зобов`язань позичальника, що відображає загальну вартість користування кредитом. Позичальник, підписуючи договір та отримуючи кредитні кошти, підтвердила свою згоду саме з такою вартістю кредиту, незалежно від внутрішнього облікового поділу платежів Кредитодавцем. Факт того, що у розрахунку заборгованості відповідна сума відображена окремо як «плата за управління кредитом», не змінює її правової сутності, оскільки зазначені кошти нараховувалися виключно за період фактичного користування кредитом, не мали самостійного характеру окремої послуги та економічно відповідали платі за користування залученими грошовими коштами. Такий обліковий поділ не призводить до збільшення загальної суми зобов`язань Позичальника порівняно з погодженою при укладенні кредитного договору та не свідчить про стягнення подвійної плати. Крім того, тривале здійснення Позичальником платежів відповідно до встановленого графіка без заявлення заперечень щодо їх розміру або структури підтверджує конклюдентне прийняття умов кредитування, зокрема й повної вартості користування кредитом. За таких обставин відсутні правові підстави для висновку про неправомірність нарахування суми 47 614,17 грн, оскільки вона є складовою погоджених процентів і відповідає досягнутій домовленості сторін щодо ціни кредитного договору.

Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).

Відповідно до вимог часини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 04.02.2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, шляхом підписання заяви № від 04.02.2016 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», за умовами якого: сума кредиту становить 182 718,45 грн; строк кредитування 48 місяців; початковий процент 2,00% від суми кредиту; щомісячні проценти 2,39% від суми кредиту згідно з графіком платежів; річні проценти 9,99% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів; щоденна пеня 0,3% від загальної суми прострочення.

Відповідно до п. 3 вказаної заяви позичальник доручила ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувати за рахунок отримуваного нею кредиту, такі суми грошових коштів:

1) отримувач ПАТ «Віес Банк» у сумі 124 641,00 грн., призначення: переказ до запитання на користь ОСОБА_1 , надання кредиту зг.КД № від 04.02.2016 Без ПДВ;

2) отримувач ПАТ «Альфа-банк» у сумі 13 106,00 грн, призначення: переказ грошових коштів на погаш. заборгов. по КД 500515346 від 11.09.2014 р. за рах.кред.коштів зг. КД № від 04.02.2016 р. та заяви кл. Без ПДВ;

3) отримувач ОСОБА_2 у сумі 19 253,00 грн, призначення: переказ грошових коштів на погаш. заборгов. по КД GP-4919392 від 15.09.2013 р. за рах.кред.коштів зг КД № від 04.02.2016 р. та заяви кл. Без ПДВ;

4) отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» у сумі 400,00 грн. призначення: 01-05.02.2016- ОСОБА_1 -=25000.00-400.00 05.02-2017--ТС-Страховий платіж.Без ПДВ;

5) отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» у сумі 22 178,45 грн. призначення: оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 04.02.2016р.

Відповідно до п. 4 Заяви № від 04 лютого 2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (Графік платежів) вбачається, що загальний щомісячний платіж за весь період користування кредитом становить 432 530,12 грн., з яких: повернення кредиту 182 718,45 грн.; річні проценти 40 196,63 грн.; щомісячні проценти 209 615,04 грн.

На забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 04 лютого 2016 року укладений договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаницею А.І., реєстровий № 126.

Відповідно до п.1.2 договору застави позивач ОСОБА_1 на забезпечення виконання нею зобов`язань за кредитним договором передала належний їй на праві власності автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель LT35, тип вантажний фургон-В, 2004 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований РЕГ Нововолинського МРВ ДАІ УМВС України у Волинській області 02.12.2011 року, який за згодою сторін оцінений у 285 000,00 грн.

Крім того, 04 лютого 2016 року між відповідачем ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «ЦФР» було укладено Договір поруки № -П, відповідно до умов якого, поручитель поручається перед ТОВ «ФК «ЦФР» за виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків за кредитним договором № (включно з усіма змінами до нього) укладеним з ТОВ «ФК «ЦФР».

Відповідно до п.4.2, 4.3 Договору поруки встановленою цим договором порукою забезпечується у повному обсязі виконання зобов`язань боржника за кредитним договором, укладеним боржником з кредитором. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату суми кредиту, плати за кредитом (процентів), неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків у повному розмірі та незалежно від стягнення неустойки (штрафу, пені). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого цим договором порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що ТОВ «ФК «ЦФР» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 182 718,45 грн, а ОСОБА_1 отримала кошти, частково погашала борг за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої, станом на 02.02.2023, становить 143 696,73 грн, з яких: 72 932,95 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 608,24 грн сума заборгованості за річними відсотками; 47 614,17 грн прострочена плата за управління; 16 541,37 грн сума заборгованості за пенею.

Факт укладання між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР» Кредитного договору № від 04.02.2016 та факт отримання кредитних коштів у розмірі 182 718,45 грн, стороною відповідача не оспорюється.

Невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № від 04.02.2016, стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628,629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Як було зазначено вище, первісний кредитор ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 182 718,45 грн.

Водночас, судом встановлено, що відповідачі не виконують свої зобов`язання за кредитним договором та договором поруки, грошові кошти не повертають, проценти за користування коштами не сплачують, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої, згідно наданого позивачем розрахунку, становить 143 696,73 грн.

Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачами не надано, контррозрахунок заборгованості відповідачами - не приведений.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача.

Отже, наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Доводи представника відповідача про те, що нарахування позивачем простроченої плати за управління в сумі 47 614,17 грн є протиправним та призводить до додаткового фінансового навантаження, суд вважає безпідставними, оскільки вказана сума за своєю правовою природою становить частину процентної плати за користування кредитними коштами, узгодженої сторонами при укладенні кредитного договору. Кредитний договір передбачає визначену процентну ставку та містить графік платежів, у якому зафіксовано розмір щомісячних зобов`язань позичальника, що відображає загальну вартість користування кредитом. ОСОБА_1 , підписуючи договір та отримуючи кредитні кошти, підтвердила свою згоду саме з такою вартістю кредиту, незалежно від внутрішнього облікового поділу платежів Кредитодавцем. Факт того, що у розрахунку заборгованості відповідна сума відображена окремо як «плата за управління кредитом», не змінює її правової сутності, оскільки зазначені кошти нараховувалися виключно за період фактичного користування кредитом, не мали самостійного характеру окремої послуги та економічно відповідали платі за користування залученими грошовими коштами. Такий обліковий поділ не призводить до збільшення загальної суми зобов`язань відповідачів порівняно з погодженою при укладенні кредитного договору та не свідчить про стягнення подвійної плати.

Також судом встановлено, що 02 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»укладено Договір відступлення прав вимоги № 20230202, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 04 лютого 2016 року, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».

Згідно п. 1.1. Договору відступлення прав вимоги на умовах, встановлених цим Договором, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»за плату, а ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами та/або заставодавців за договорами застави, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками.

Відповідно до п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у Кредитних Договорах та Заставодержателя за Договорами застави, що входить до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими Кредитними Договорами та Заставодержателя за Договорами застави, включаючи право вимагати від Боржників та/або Заставодавців належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними Договорами та Договорами застави.

Крім того, 02 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»укладено Договір відступлення прав за договорами застави посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстрований в реєстрі № 32, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав за договорами застави, в зв`язку з чим ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»набуло прав заставодержателя щодо заставленого ОСОБА_1 майна.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК)

Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст. 1078 ЦК, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Оскільки на підставі вказаних договорів відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідачів про повернення заборгованості за кредитним договором.

Відповідачі у справі не мали жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст. 516 ЦК України.

Натомість, всупереч умовам цих договорів, відповідачі не виконали свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідачів, останні не здійснили жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Укрфінстандарт, ані на рахунки первісного кредитора.

На підставі викладеного вище, виходячи з того, що відповідачами не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що ними належним чином виконувалися умови вказаного вище кредитного договору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачами прав позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення солідарно з відповідачів на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» заборгованості за кредитним договором № у сумі 143 696,73 гривні.

Крім того, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 133, 141, 263-268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» заборгованість за кредитним договором № у сумі 143 696,73 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» суму сплаченого судового збору у розмірі по 1211,20 гривень з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі по 3000,00 гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію судового рішення протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі надіслати учасникам справи.

Повне рішення суду складено 29.12.2025.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», , адреса: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд.17-б, офіс 503.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: А.М.Лутай