Справа № 477/699/25
Провадження № 2/477/934/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

17 грудня 2025 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем Котовою О.Д.,

з участю сторін:

представника позивача адвоката Демченко Н.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вітовського районного суду Миколаївської області за правилами спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2025 року представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 09 серпня 1986 року виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №20.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що позивач з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1986 року.

Від шлюбу сторони мають спільних повнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе.

За клопотанням відповідача судом був наданий сторонам строк для примирення три місяці до 16 грудня 2025 року.

16 грудня 2025 року під час судового розгляду головуючим у справі суддею без виходу до нарадчої кімнати оголошено про поновлення провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явилася.

Представник позивача адвокат Демченко Н.В. у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, пояснила про вищевикладене та просила позов задовольнити. Вказала, що наданий судом строк для примирення не дав позитивних результатів, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Просила покласти судові витрати на позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, повторно виданого 04 грудня 2024 року, серії НОМЕР_1 , сторони уклали шлюб 09 серпня 1986 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 20. Під час державної реєстрації шлюбу позивачем змінювалося прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають.

Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в свою чергу також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Наданий сторонам строк для примирення позитивних результатів не дав.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, оскільки сторони проживають окремо, збереження шлюбу не відповідає інтересам однієї із сторін, разом з тим примушування до шлюбу заборонено законом, з огляду на що позов ОСОБА_2 є таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Будь-яких клопотань чи заяв від позивача або її представника щодо відновлення її дошлюбного прізвища до суду не надходило.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним залишити позивачу прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу, ОСОБА_6 ».

Представник позивача у судовому засіданні просила покласти на позивача судові витрати та не наполягала на їх стягненні з відповідача.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09 серпня 1986 року виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №20, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Вітовський районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений та підписаний 22 грудня 2025 року.

Суддя В.В.Полішко