Номер провадження: 22-ц/813/1352/25
Справа № 523/6260/22
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», страхове відшкодування за завдані збитки, в порядку суброгації, в розмірі 139476,82 гривень.

Позов мотивується тим, що 26.09.2017 року між позивачем та ФГ «Лідер Агрі» укладено договір добровільного комплексного страхування, зокрема, автомобіля Фрольксваген Туарег д. з. НОМЕР_1 .

03.07.2019 року, о 14.30 год., на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь, 238 +700 км. відповідач керуючи автомобілем Фольксваген Транспортер д.з. НОМЕР_2 допустив зіткнення з автомобілем Фрольксваген Туарег д. з. НОМЕР_1 .

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2019 року на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. відповідно до ст.124 КУпАП.

Відповідно до страхового акту №00308129 від 06.08.2019 року страхове відшкодування визначено у розмірі 221 998,15 грн. та відшкодовано згідно платіжного доручення №102223 від 08.08.2019 року, та додаткове страхове відшкодування в розмірі 7478,67 грн. згідно платіжного доручення №110268 від 25.09.2019 року.

Позивач звернувся до страхувальника відповідача ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», який здійснив відшкодування позивачу у сумі 90 000,00 грн. платіжним дорученням №11237 від 07.11.2019 року.

Враховуючи, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Фрольксваген Туарег д. з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування та підлягає відшкодуванню винною особою на користь позивача різниця між фактичним розміром понесених витрат та обраним страховим відшкодуванням, що становить 139 476,82 грн., з яких: страхова сума -1725280,00 грн., загальна вартість відновлюваного ремонту автомобіля Фрольксваген Туарег д. з. НОМЕР_1 238 103,22 грн., франшиза -8626,40 грн., сума відшкодована ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» - 90 000,00 грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (РНОКПП невідомий), на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (), страхове відшкодування за завдані збитки, в порядку суброгації, в розмірі 139476,82 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (РНОКПП невідомий), на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (), судовий збір в розмірі 2481,00 гривень.

21.02.2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Карпов І.О., з заявою про перегляд заочного рішення від 18 грудня 2023 року по цивільній справі №523/6260/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 26 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що по-перше ОСОБА_1 є неналежним відповідачем оскільки під час ДТП знаходився у трудових відносинах з юридичною особою Товариством з обмеженою відповідальністю «SPMK-17» та нас подій керував транспортним засобом юридичної особи. Таким чином, суд не розібрався у справі та стягнув кошти з неналежного відповідача. По-друге ОСОБА_1 жодного разу не викликався у судове засідання, будь-яких викликів та процесуальних документів не отримував, що свідчить про невиконання приписів ч.1 ст. 280 ЦПК України, під час розгляду справи. Єдиний документ , який отримав відповідач , це рішення суду, яке надійшло та було вручене 19.02.2024 року. Після цього, перегляд заочного рішення був проведений без участі ОСОБА_1 та його представника, що позбавило можливості відповідача надати відповідні документи. Таким чином, судом були порушені норми процесуального права. По-третє Відповідач вважає , що сума страхового відшкодування значно, протиправно завищена та підлягає перевірці. Там не було такої шкоди. Після ознайомлення з матеріалами справи 29 квітня 2024 року встановлено , що відповідно до звіту СПД ФОП ОСОБА_3 № 00308129 від 15 липня 2019 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого авто Volkswagen Touareg з урахуванням зносу складових становить 181230.15 грн, що на липень 2019 року становило більш ніж 7000.00 дол. США, не забагато за одну кришку багажника та тріщину заднього ліхтаря зліва. ОСОБА_1 стверджує, що у даному звіті не вірно визначений розмір шкоди, тому що при аварії бачив пошкодження. На огляд транспортного засобу представник Товариством з обмеженою відповідальністю «SPMK-17» та/або він сам не викликався. Тому є сумніви у легітимності звіту. Ніякого перекосу кузову пошкодженого авто не було, тому звіт не достовірний.

Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи на 01.07.2025 року о 16:00 годині, сторони по справі не з`явились.

30.06.2025 року на адресу суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 адвоката Карпова Ігоря Олександровича про проведення судового засідання 01.07.2025 року о 16-00 год. без їх участі та просив задовольнити його клопотання про призначення Одеським апеляційним судом судової транспортно-товарознавчої експертизи з метою визначення дійсної вартості матеріального збитку від ДТП.

У зв`язку з постановленням Одеським апеляційним судом ухвали від 01.07.2025 року про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Карпова І.О. про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи, судове засідання призначене на 01.07.2025 року на 16-00 год. відкладено до 16.12.2025 року до 15-30 год. про що повідомлено адвоката Карпова І.О. з роз`ясненням йому у відповідній ухвалі Одеського апеляційного суду ухвали від 01.07.2025 року про мотиви відмови, пов`язані з тим, що ДТП мало місце більше 6 років тому у 2019 році і відомості про те, що даний пошкоджений у ДТП транспортний засіб потерпілої сторони не був відновлений відсутні, а також з утрудненістю огляду транспортного засобу потерпілої у ДТП сторони зареєстрованого у с. Новокаїри Милівської сільській громаді Бериславського району Херсонської області, яка була тимчасово окупована російською армією у період з 09.03.2022 року до 11.11.2022 року та з 11.11.2022 року до 01.03.2024 року відносилась до території можливих бойових дій, а після цього у безпосередній близькості від місця ведення активних бойових дій, тобто на території, яка зазнає регулярних ракетно-бомбових ударів. При цьому Одеським апеляційним судом в ухвалі від 01.07.2025 року роз`яснено адвокату Карпову І.О. про те, що він не позбавлений права самостійно звернутися до судового експерта, отримати висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи в порядку ст. 106 ЦПК України та надати його суду апеляційної інстанції.

22.07.2025 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Карпова І.О. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи для можливості проведення судової експертизи за власною заявою.

23.07.2025 року адвокат Карпов І.О. розписався про ознайомлення з матеріалами справи.

Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи на 16.12.2025 року о 15:30 годині, сторони по справі не з`явились.

Від представника відповідача - скаржника ОСОБА_1 адвоката Карпова І.О. надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його участю у розгляді кримінальної справи в Арбузінському районному суді Миколаївської області (крадіжка) в якості захисника обвинуваченого. Також у клопотанні про відкладення судового засідання адвокат Карпов І.О. зазначив про необхідність допиту директора ТОВ «СПМК-17» і просив засідання без його участі не проводити. Про існування будь-яких інших причин відкладення судового засідання 16.12.2025 року, зокрема про необхідність додаткового часу для проведення висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи в порядку ст. 106 ЦПК України та надання його до суду апеляційної інстанції адвокат Карпов І.О. не повідомив.

Інший учасник приватна страхова компанія «Уніка» в особі представника адвоката Афанасьєва С.В. про причини неявки не повідомило, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції клопотали не подало, заяву про відкладення розгляду справи не подало.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до висновків Верховного Суду по справі №361/8331/18 - якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, усвідомленість сторін по справі про розгляд справи та відсутності у клопотанні про відкладення судового засідання будь-яких посилань на необхідність додаткового часу для проведення висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи в порядку ст. 106 ЦПК України та надання його до суду апеляційної інстанції, колегія суддів не бачить перешкод для розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації, стягуючи з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» страхове відшкодування за завдані збитки, в порядку суброгації, в розмірі 139 476,82 гривень, стягуючи з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», судовий збір в розмірі 2 481,00 гривень, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів в цілому погоджується з таким висновком суду першої інстанції по суті заявленої вимоги, звертаючи при цьому увагу на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.09.2017 року між позивачем та ФГ «Лідер Агрі» укладено договір добровільного комплексного страхування, зокрема, автомобіля Фольксваген Туарег д. з. НОМЕР_1 .

03.07.2019 року, о 14.30 год., на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь, 238 +700 км. відповідач керуючи автомобілем Фольксваген Транспортер д. з. НОМЕР_2 допустив зіткнення з автомобілем Фольксваген Туарег д. з. НОМЕР_1 .

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2019 року на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. відповідно до ст.124 КУпАП.

Відповідно до Звіту № 00308129 виконаного СПД ФОП ОСОБА_3 15.07.2019 року ринкова вартість автомобіля Фольксваген Туарег д. з. НОМЕР_1 становить 1 141 131,20 грн.. вартість відновлювального ремонту складає 266 458,95 грн., коефіцієнт фізичного зносу складових 0,3586, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових становить 181 230,15 грн.. вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля Фольксваген Туарег д. з. НОМЕР_1 18 230,15 грн. (т. 1 а. с. 33-61).

Відповідно до листа страхової компанії «УНІКА» від 19.07.2019 року на адресу ТОВ «Порше мобіліті», яке є вигодонабувачем за договором добровільного страхування автомобілю Фольксваген Туарег д. з. НОМЕР_1 , страховик просив підтвердити згоду на виплату страхового відшкодування безпосередньо суб`єкту господарювання, який здійснюватиме відновлювальний ремонт пошкодженого автомобілю (т. 1 а. с. 68);

Листом ТОВ «Порше мобіліті» від 29.07.2019 року на адресу страхової компанії «УНІКА» вигодонабувач за договором добровільного страхування транспортного засобу Фольксваген Туарег д. з. НОМЕР_1 ТОВ «Порше мобіліті» підтвердив свою згоду перерахувати страхове відшкодування на рахунок авторизованого сервісного центру ТОВ «Авто-Юг» (т.1 а. с. 69);

Відповідно до страхового акту №00308129 від 06.08.2019 року страхове відшкодування визначено у розмірі 221 998,15 грн. та відшкодовано згідно платіжного доручення №102223 від 08.08.2019 року, а також відшкодовано додаткове страхове відшкодування в розмірі 7 478,67 грн. згідно платіжного доручення № 110268 від 25.09.2019 року (т. 1 а. с. 64; 66: 67;, 73).

Відповідно до платіжного доручення № 102223 від 08.08.2019 року позивачем здійснено виплату на адресу ТОВ «Юг-Авто» 221 998,15 грн. в якості страхового відшкодування за договором добровільного страхування з ФГ «ЛІДЕР АГРІ»,

Позивач звернувся до страхувальника відповідача ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», який в порядку обов`язкового страхування цивільної відповідальності здійснив відшкодування позивачу у сумі 90 000,00 грн. платіжним дорученням №11237 від 07.11.2019 року.

Враховуючи, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Фрольксваген Туарег д. з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування та підлягає відшкодуванню винною особою на користь позивача різниця між фактичним розміром понесених витрат та обраним страховим відшкодуванням, що становить 139 476,82 грн., з яких: страхова сума -1725280,00 грн., загальна вартість відновлюваного ремонту автомобіля Фольксваген Туарег д. з. НОМЕР_1 238 103,22 грн., франшиза 8 626,40 грн., сума відшкодована ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» - 90 000,00 грн.

Відповідач не відреагував на досудову вимогу позивача №25710 від 06.12.2021 року.

Колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1192 цього Кодексу розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 1 ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 993 цього Кодеку до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року у справі № 175/4710//16-ц висловлена правова позиція про те, що у договорах майнового страхування допускається суброгація, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування».

Правовідносини, що виникли у зв`язку з виплатою страховиком на користь потерпілого страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат, засновані на суброгації, тобто переході до страховика права вимоги потерпілої особи в деліктному зобов`язанні, тому вимога страхової компанії до завдавача шкоди не є регресною.

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Отже, відносини між ПрАТ «СК «Уніка» та відповідачем у цій справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач, як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ФГ «Лідер Агрі» в порядку суброгації.

Відносини ж між ОСОБА_1 , та його страховиком ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Законом № 1961-IV.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплатило ПАТ «СК «Уніка» страхове відшкодування в сумі 90 000 грн., тобто в межах ліміту відповідальності, зазначеному у страховому полісі та з урахування фізичного зносу транспортного засобу.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Ця правова позиція не змінилася на час розгляду цієї справи, є усталеною і підлягає застосуванню.

З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (регламентну виплату), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого, або іншої особи, до якої у встановленому порядку перейшло право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди.

У спірних правовідносинах такою особою є страховик - ПрАТ «СК «Уніка», яке забезпечило майнові інтереси потерпілого у відносинах добровільного майнового страхування.

Пошкоджений автомобіль марки Фольксваген Туарег д. н. з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску, у відповідності до наданого суду звіту експертного автотоварознавчого дослідження з визначенням вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу № 00308129 від 15 липня 2019 року, підлягає відновленню, а відтак визначаючи розмір матеріального збитку, заподіяного даному транспортному засобу в результаті ДТП, оцінювач застосував коефіцієнт фізичного зносу, у відповідності до вимог Методики.

Так, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Колегія суддів враховує, що нормами ЦПК України передбачено право сторони надати суду висновок експерта. Так, ч. 3 ст. 102 ЦПК України встановлює, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Тобто, судова експертиза може проводитися до звернення особи до суду з відповідним позовом, однак, вона повинна стосуватися безпосередньо обставин, явищ, речей тощо, які безпосередньо стануть предметом судового дослідження. Закон, передбачивши право сторони надавати висновки експертів, тим самим передбачив і обов`язок суду їх розглянути в сукупності з іншими доказами.

Таким чином, у разі незгоди із звітом експертного автотоварознавчого дослідження з визначенням вартості матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу № 00308129 від 15 липня 2019 року, відповідач мав передбачене законом право подати свій висновок експерта зі спірного питання, який міг бути розглянутий судом разом із іншими доказами.

Лише у разі наявності об`єктивної перешкоди у поданні такого доказу, заявник вправі звернутися з відповідним клопотанням до суду, в даному випадку до суду апеляційної інстанції, оскільки в суді першої інстанції справа розглянута в заочному порядку і відповідач не був повідомлений про розгляд справи у встановленому порядку, у зв`язку з чим не мав процесуальних перешкод у поданні на стадії апеляційного перегляду справи відповідних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову,

Однак, відповідач та його представник вказаним правом протягом достатнього строку не скористалися, відомості про проведення в порядку ст. 106 ЦПК України за заявою ОСОБА_1 та його представника адвоката Карпова І.О. судової експертизи не повідомили, про надання додаткового строку для підготовки відповідного висновку експерта і подання його до апеляційного суду не клопотали, жодного належного доказу на спростування фактів, викладених у звіті № 00308129 від 15 липня 2019 року, в тому числі і факту, що у даному звіті не вірно визначений розмір реальної шкоди, до апеляційної скарги протягом розумного і достатнього строку розгляду справи в апеляційному суді, не додали.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем оскільки під час ДТП знаходився у трудових відносинах з юридичною особою Товариством з обмеженою відповідальністю «SPMK-17».

Так, до апеляційної скарги скаржником додано довідку за місцем вимоги, що видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому, що останній був прийнятий на роботу ТОВ СПМК-17 () з 01.07.2019 року на посаду водія з випробувальним терміном 6 місяців, згідно наказу № 67 від 28.06.2019 року.

З метою з метою встановлення дійсних обставин по справі, перевірки доводів сторін, їх з`ясування,ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.11.2024 року витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю СПМК-17 (, місцезнаходження: 65025, Одеська обл., Комінтернівський р-н, 21-й км Староківського шосе, буд. 30А):

- інформацію щодо перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) у трудових відносинах з ТОВ СПМК-17 () на 03.07.2019 року. Якщо так, то вказати підстави їх виникнення, на якій посаді перебував ОСОБА_1 та коло посадових обов`язків;

- інформацію чи виконував ОСОБА_1 під час скоєння ДТП 03.07.2019 року свої трудові обов`язки та надати документи про правові підстави керування ним 03.07.2019 року транспортним засобом Volkswagen Transporter д. з. НОМЕР_2 (подорожній або маршрутний лист та інші документи).

Вказану ухвалу було направлено на адресу ТОВ СПМК-17 для виконання поштовим зв`язком, проте поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також, ухвалами Одеського апеляційного суду від 12.11.2024 року витребувано з Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) індивідуальні відомості з реєстру застрахованих осіб про застраховану особу (форма ОК-5) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) за 1-4 квартали 2019 року, витребувано з Суворовського районного суду м. Одеси матеріали справи № 658/2812/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Від Суворовського районного суду м. Одеси надійшла відповідь, з якої вбачається що матеріали справи № 658/2812/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення були вилучені та знищені, оскільки строк зберігання 3 роки.

З наданої копії постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2019 року якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. відповідно до ст.124 КУпАП, яка також міститься в матеріалах справи, не вказано про перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з ТОВ СПМК-17 на момент скоєння ДТП.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшла відповідь, з якої вбачається, що згідно наявних даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, персоніфіковані відомості за особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, як за найманого працівника, від страхувальників не надходили.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.12.2024 року витребувано від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.»() копії документів стосовно страхової події, яка сталася 03.07.2019 року за участі застрахованої особи ОСОБА_1 , на підставі яких було здійснено страхове відшкодування в порядку регресу ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» платіжним дорученням №11237 від 07.11.2019 року у сумі 90 000,00 грн., та зокрема документів, які підтверджують наявність трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ СПМК-17 і виконання ОСОБА_1 трудових обов`язків під час настання дорожньо-транспортної пригоди 03.07.2019 року.

Вказану ухвалу було направлено на адресу Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» та Голові комісії з припинення ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» Нижник Іван Володимирович, оскільки вищезазначена юридична особа, знаходиться в стані припинення, шляхом поштового зв`язку, проте відповіді до апеляційного суду не надійшло.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.04.2025 року витребувано з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) наступну документовану інформацію про:

- реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_3 , видана 08.10.2019 року;

- фінансову звітність Товариства з обмеженою відповідальністю СПМК-17 (), та чи показує товариство у звітах ведення господарської діяльності у період з липня 2019 року по теперішній час (по день надання відомостей);

- виділити період з якого Товариство з обмеженою відповідальністю СПМК-17 () не звітує про результати господарської діяльності товариства;

- чи містить звітність ТОВ СПМК-17 () інформацію про нарахування, утримання та сплату (перерахування) податків та зборів за найманого працівника товариства - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_3 , видана 08.10.2019 року, за період з липня 2019 року по теперішній час (по день надання відомостей).

Від Головного управління ДПС в Одеській області надійшла відповідь, з якої вбачається, що відповідно до поданих розрахунків ТОВ «СПМК-17» (ЕДРПОУ 01353551) протягом 2019 - 2021 років не звітувало про нарахування та виплату доходів з відповідним нарахуванням та перерахуванням податків до бюджету по громадянину ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Додатково повідомлено, що за період з 2022 року по теперішній час Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску ТОВ «СПМК-17» () не надавались. Також додано звіт про фінансові результати за період з 2019 по 2021 роки.

За вимогами ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Аналіз ч. 1 ст. 76 ЦПК України дає підстави вважати, що наявність або відсутність обставин, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги і заперечення, встановлюються судом на підставі доказів.

Відповідно ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За нормами цивільного процесуального законодавства докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст. 77 80 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту ст. 43 ЦПК України процесуальним правам учасників справи подавати докази, брати участь у дослідженні доказів відповідають процесуальні обов`язки подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Таким чином, враховуючі відповідні дії, проведенні апеляційним судом в рамках апеляційного провадження, з метою належної перевірки доводів апеляційної скарги про перебування ОСОБА_1 трудових обов`язків під час настання дорожньо-транспортної пригоди з ТОВ СПМК-17 встановлено, що в постанові Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2019 року якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. відповідно до ст.124 КУпАП, не вказано про місце роботи на час ДТП в ТОВ СПМК-17 (про перебування у трудових відносинах водія ОСОБА_1 з ТОВ СПМК-17), а з відповідей від Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області вбачається, що дане підприємство не звітувало про виплату доходу на працівника ОСОБА_1 ані до органу податкової служби, що є його прямим обов`язком у разі наявності трудових відносин, а також не передавало відомостей (ідентифікаційний код) про працівника ОСОБА_1 . Не надавало ТОВ СПМК-17 таких відомостей і до органів Пенсійного фонду України.

Крім того, ТОВ СПМК-17 не виконало ухвалу Одеського апеляційного суду, якою були витребувані відповідні документи бухгалтерського та податкового обліку щодо працевлаштування ОСОБА_1 на даному підприємстві та фактичну виплату йому заробітної плати за фактично відпрацьовані дні з конкретизацією дати прийняття ОСОБА_1 на роботу, його посаду, документів про фактичний допуск ОСОБА_1 до виконання ним трудових обов`язків тощо.

Адвокат Карпов І.О., як представник ОСОБА_1 мав всі підстави, можливості та професійний інтерес адвоката у сприянні виконання ТОВ СПМК-17 ухвали апеляційного суду та отриманні апеляційним судом даних відомостей, які витребувані саме в порядку належної перевірки доводів апеляційної скарги поданої ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 будучи учасником ДТП і фігурантом справи про адміністративне правопорушення, отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, в якому передбачено графу «відомості про місце роботи» і мають відображатись відповідні відомості. Також ОСОБА_1 , як учасник ДТП мав доступ до такого документу, як схема ДТП, в якій відображаються відомості про фактичні пошкодження, які зазначали транспортні засобі при ДТП

Проте такої копії протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП, відповідач ОСОБА_1 до поданої ним апеляційної скарги не додав, про причини її неподання не повідомив, заяву про її (їх) витребування апеляційним судом з архівної бази органів Національної поліції України або відомостей про його клієнта ОСОБА_1 , де зазначається місце роботи такої особи не подав і таке питання не ініціював.

В свою чергу виклик до Одеського апеляційного суду директора ТОВ СПМК-17 з огляду на підписання ним довідки про працевлаштування ОСОБА_1 на випробувальний термін в ТОВ СПМК-17 у липні 2019 року, копія якої додана до апеляційної скарги, не має практичного сенсу без надання апеляційному суду витребуваних документів бухгалтерського та податкового обліку щодо працевлаштування ОСОБА_1 на даному підприємстві та фактичну виплату йому заробітної плати за фактично відпрацьовані дні з конкретизацією дати прийняття ОСОБА_1 на роботу, його посаду, документів про фактичний допуск ОСОБА_1 до виконання ним трудових обов`язків тощо.

Однак такі документи ТОВ СПМК-17 до апеляційного суду не надані, а відповідна ухвала суду про їх витребування товариством в особі його директора не виконана.

В свою чергу адвокат Карпов І.О. не був позбавлений можливості опитати директора ТОВ «СПМК17» ОСОБА_4 з конкретизацією питань щодо працевлаштування ОСОБА_1 у даному товаристві, його посаду, допуск до роботи, функціональних обов`язків тощо, а також видачу подорожнього або маршрутного листа на поїздку ОСОБА_1 03.07.2019 року, коли трапилось ДТП за участі транспортного засобу Фольксваген Транспортер д.з. НОМЕР_2 під час його керуванням.

Слід зазначити, що дані документи у разі їх наявності та наданні водієм, мали бути до протоколу про адміністративне правопорушення, а дані обставини повідомлені ОСОБА_1 під час формування матеріалів адміністративної справи і під час розгляду справи судом першої інстанції. Проте, як слідує з постанови Суоровського районного суду м. Одеси від 13.09.2019 року ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з`явився, а в подальшому не надав доказів про апеляційне оскарження цієї постанови до Одеського апеляційного суду в тому числі підстав неналежного повідомлення про розгляд справи і неможливості внаслідок цього надати пояснення з приводу ДТП.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначено, скільки тривало фактично його випробування при прийнятті на роботу в ТОВ СПМК-17 та який результат цього випробування якщо прийняття на роботу, то чи робився відповідний запис у його трудову книжку, якщо відмова у прийнятті через не проходження випробувального терміну, то чи погоджувався з цим ОСОБА_1 і якщо ні, то чи скаржився він на такі дії власника (ТОВ «СПМК-17») з наданням відповідних доказів (трудова книжка, наказ про прийняття на роботу або наказ про відмову у прийнятті на роботу у зв`язку з не проходженням випробувального терміну.

Враховуючи вищевикладене, у апеляційного суду виник обґрунтований сумнів про справжність вказаної довідки та перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ СПМК-17, оскільки окрім такої довідки, інші докази не підтверджують вищевказаний факт перебування скаржника у трудових відносинах з ТОВ СПМК-17.

Оцінюючи встановлені обставини і зібрані докази в сукупності, колегія суддів вбачає, що самої лише довідки за місцем вимоги за підписом директора ТОВ СПМК-17 без дати з відомостями про прийняття ОСОБА_1 на випробувальний термін на посаду водія строком на 6 місяців з 01.07.2019 року за відсутності відповідних відомостей в Державній податковій службі України, Пенсійному фонді України, у зв`язку з їх не поданням роботодавцем ТОВ СПМК-17, який є суб`єктом господарської діяльності та платником податків і не поданням первинних документів про прийняття на роботу наказу, трудової книжки, яка на час виникнення спірних правовідносин була обов`язковою, документів бухгалтерського та податкового обліку, офіційних звернень працівника до роботодавця та контролюючих органів про порушення власником трудового законодавства, є недостатнім для висновку про перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах під час скоєння ДТП 03.07.2019 року з ТОВ СПМК-17.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті заявленої вимоги, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи по суті заявленого позову.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що справа в суді першої інстанції призначалась до розгляду неодноразово.

В судові засідання на 14-00 год. 04.08.2022 року, на 12-00 год. 29.11.2022 року, на 14-10 год. 20.02.2023 року, на 09-40 год. 22.03.2023 року, на 14-20 год. 17.05.2023 року судові-повістки на адресу ОСОБА_1 не направлялись у зв`язку з відсутністю поштових марок.

В судове засідання на 11-00 год. 27.07.2023 року судова повістка, направлена на адресу відповідача ОСОБА_1 повернулась з відміткою «адресат відсутній»

В судове засідання на 14-00 год. 18.12.2023 року відповідач не повідомлявся, в матеріалах справи відсутні докази про направлення судом на його адресу судової кореспонденції (судової повістки).

В апеляційній скарзі відповідач-скаржник ОСОБА_1 стверджує про свою необізнаність з датою, часом та місцем розгляду справи і просить скасувати рішення в тому участі і з цієї підстави також.

Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Правильним по суті рішення є в тому випадку, коли воно відповідає вимогам законності та обґрунтованості, оскільки порушення останніх має наслідком зміну або скасування оскарженого судового рішення.

Оскаржене судове рішення належить залишати без змін за наявності незначних порушень закону, які вже були усунені при розгляді справи, або ж таких, які можуть бути виправлені судом апеляційної інстанції.

Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань», стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Такий висновок зробила об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Ухвалюючи власне судове рішення колегія суддів з урахуванням не спростованих в апеляційному порядку висновків суду першої інстанції по суті заявленої вимоги про відшкодування шкоди в порядку суброгації, виходить з обґрунтованості заявлених позивачем вимог у розмірі 139 476,82 грн.

Також з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 481,00 гривень

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (), страхове відшкодування за завдані збитки, в порядку суброгації, в розмірі 139 476,82 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (), судовий збір в розмірі 2 481,00 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 22.12.2025 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

С.О. Погорєлова