ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року

м. Київ

справа № 201/3033/15-ц

провадження № 61-12667св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Фаловської І. М.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Петрова Є. В., Пророка В. В., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк», в інтересах якого діє адвокат Чупіль Роман Ростиславович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року, прийняту колегією у складі суддів: Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю.,

Деркач Н. М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство (далі - АТ) «УкрСиббанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказувало, що 4 серпня 2008 року Акціонерним комерційним інноваційним банком (далі - АКІБ) «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 50 000 доларів США, а ОСОБА_1 зобов`язувалася повернути наданий кредит не пізніше

4 серпня 2026 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплатити 13% річних за користування кредитом. Зазначеним договором сторони погодили повернення коштів шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі по 601 доларів США

до 4 числа кожного місяця .

Належне виконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту забезпечено порукою ОСОБА_2 на підставі укладеного з банком договору поруки № 221505 від 4 серпня 2008 року.

26 грудня 2012 року сторонами договору про надання споживчого кредиту уклали додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої змінили дату платежу - до 25 числа кожного місяця та розмір ануїтетного платежу, який з 4 грудня 2012 року

до 25 січня 2013 року складав 948,77 доларів США, а з 25 січня 2013 року

до 25 лютого 2013 року - 601 долар США.

ОСОБА_1 не здійснювала платежів на погашення кредиту та процентів, чим порушила зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту з урахуванням додаткової угоди.

25 грудня 2014 року відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак ці вимоги залишені без задоволення.

Посилаючись на те, що на 19 лютого 2015 року заборгованість позичальника за договором про надання споживчого кредиту становить 48 085,57 доларів США, з яких заборгованість за кредитом 44 050,13 доларів США та заборгованість за процентами 435,44 доларів США, банк просив стягнути її солідарно з відповідачів. Також просив стягнути з відповідачів пеню у загальному розмірі 13 330,14 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 4 серпня 2008 року

у розмірі 48 085,57 доларів США та пеню у розмірі 13 330,14 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не виконувала зобов`язання за укладеним договором про надання споживчого кредиту № 0 від 4 серпня 2008 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. ОСОБА_2 за укладеним з банком договором поруки № 221505 від 4 серпня 2008 року зобов`язався відповідати перед банком за належне виконання позичальником зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту, тому є солідарним з ОСОБА_1 боржником. Позивач направив на адресу відповідачів вимоги про дострокове погашення грошових зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту, однак заборгованість відповідачі не погасили.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Стягнено з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 4 632 грн у відшкодування судового збору.

Приймаючи постанову, суд апеляційної інстанції зазначив, що кредитування в цій справі відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній до 10 червня 2017 року, в якій встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов з урахуванням висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року

у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19).

Апеляційний суд зазначив, що частиною десятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначений шестидесятиденний строк, який обраховується з дати отримання відповідної вимоги, а не її відправлення.

Встановивши, що матеріали справи не містять доказів отримання відповідачами досудових вимог банку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що банк, не виконавши вимоги закону про обов`язкове досудове врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, не мав належних підстав для стягнення зазначеного боргу у судовому порядку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У грудні 2022 року АТ «УкрСиббанк», в інтересах якого діє адвокат Чупіль Р. Р., подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована неврахуванням апеляційним судом висновків:

- про застосування у подібних правовідносинах частини другої статті 1050 ЦК України щодо права банку вимагати дострокового повернення частини кредиту, яка залишилася несплаченою, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 335/8855/15 (провадження № 61-13115св18), від 19 лютого 2020 року у справі № 263/5853/13-ц (провадження № 61-12098св19) та від 2 липня 2020 року у справі № 712/5224/15-ц (провадження № 61-42196св18);

- щодо застосування частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції Закону, чинній на день подання позову (7 травня 2015 року), викладеного у постанові Верховного Суду від 2 липня 2020 року

у справі № 712/5224/15-ц (провадження № 61-42196св18).

Заявник вказує, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду першої інстанції зі спливом майже 7 років після ухвалення такого рішення. Поновивши зазначений строк, суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року

у справі № 2-1678/05 (провадження № 14-262цс19), у постановах Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 643/3381/14-ц (провадження № 61-1949св19), від 6 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18),

від 11 вересня 2019 року у справі № 204/2113/14-ц (провадження № 61-27658св18), від 18 березня 2020 року у справі № 303/7719/16-ц (провадження № 61-107св17)

від 6 квітня 2020 року у справі № 320/7395/16-ц (провадження № 61-17423св19),

від 6 квітня 2020 року у справі № 732/1737/18 (провадження № 61-16176св19),

від 3 квітня 2020 року у справі № 361/217/17 (провадження № 61-43509св18),

від 19 березня 2020 року у справі № 756/15281/13-ц (провадження № 61-4295св19), від 13 січня 2021 року у справі № 1519/2-4031/11 (провадження № 61-13202св20) та постанові Верховного Суду України від 13 липня 2016 року у справі № 3-774гс16.

Крім того, суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності представника АТ «Укрсиббанк», належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання. Просив врахувати висновки щодо належного повідомлення учасників справи, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня

2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18) та від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18).

Позиція інших учасників справи

У лютому 2023 року адвокат Яворська Ю. Г., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, який не враховується касаційним судом, оскільки в порушення частини п`ятої статті 178 ЦПК України до відзиву не додано документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі і витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Підставою відкриття касаційного провадження були доводи заявника про:

- неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої

Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 2-1678/05 (провадження № 14-262цс19), у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2019 року у справі № 361/161/13 (провадження № 61-37352сво18), у постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 1519/2-4031/11 (провадження № 61-13202св20), від 19 березня 2020 року у справі № 756/15281/13-ц (провадження № 61-4295св19), від 3 квітня 2020 року у справі № 361/217/17 (провадження № 61-43509св18), від 6 квітня

2020 року у справі № 732/1737/18 (провадження № 61-16176св19), від 6 квітня

2020 року у справі № 320/7395/16-ц (провадження № 61-17423св19), від 18 березня 2020 року у справі № 303/7719/16-ц (провадження № 61-107св17), від 11 вересня 2019 року у справі № 204/2113/14-ц (провадження № 61-27658св18), від 18 березня 2020 року у справі № 643/3381/14-ц (провадження № 61-1949св19), від 2 липня

2020 року у справі № 712/5224/15-ц (провадження № 61-42196св18), від 19 лютого 2020 року у справі № 263/5853/13-ц (провадження № 61-12098св19), від 13 лютого 2019 року у справі № 335/8855/15 (провадження № 61-13115св18), у постанові Верховного Суду України від 13 липня 2016 року у справі № 3-774гс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- розгляд апеляційним судом справи за відсутності заявника, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Встановлені судами першої і апеляційної інстанцій обставини справи

Судами встановлено, що 4 серпня 2008 року Акціонерним комерційним інноваційним банком (далі - АКІБ) «УкрСиббанк», правонаступником якого

є АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 50 000 доларів США, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 4 серпня 2026 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити 13% річних за користування кредитом. Зазначеним договором сторони погодили повернення коштів шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 601 доларів США до 4 числа кожного місяця .

Належне виконання зобов`язання ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту забезпечено порукою ОСОБА_2 на підставі укладеного

з банком договору поруки № 221505 від 4 серпня 2008 року.

26 грудня 2012 року сторони договору про надання споживчого кредиту уклали додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої змінені дата платежів

до 25 числа кожного місяця та розмір ануїтетного платежу, який з 4 грудня 2012 року до 25 січня 2013 року складав 948,77 доларів США, а з 25 січня 2013 року

до 25 лютого 2013 року - 601 долар США.

З наданого банком розрахунку суди встановили, що розмір заборгованості за договором про надання споживчого кредиту на 19 лютого 2015 року становить

48 085,57 доларів США та пені - 13 330,14 грн, з яких: заборгованість

за кредитом - 44 050,13 доларів США; заборгованість за процентами -

4 035,44 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості

за кредитом - 3 208,98 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості

за процентами - 10 121,16 грн.

Позиція Верховного Суду, мотиви, якими керувався суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши правильність застосування норм матеріального права і додержання процесуального права в межах вимог та доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд дійшов таких висновків.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу (частина третя статті 368 ЦПК України).

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина восьма статті 128 ЦПК України).

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

У матеріалах справи, що переглядається, містяться повідомлення про виклик до суду, яким апеляційний суд повідомляє АТ «УкрСиббанк» (за адресою 49000, місто Дніпро, вулиця Челюскіна, 3), що о 12 год20 хв 16 листопада 2022 року відбудеться розгляд справи (а. с. 215), втім відсутні докази направлення цього повідомлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового повідомлення

АТ «УкрСиббанк».

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки-повідомлення, є порушенням статті 6 Конвенції, а також порушенням статей 128, 130 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції на зазначені норми закону уваги не звернув, розглянув справу за відсутності представника АТ «УкрСиббанк», щодо якого відсутні відомості про належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи 16 листопада

2022 року на 12 год20 хв, чим порушив конституційне право заявника на участь у судовому розгляді та статтю 6 Конвенції щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

АТ «УкрСиббанк» обґрунтовує касаційну скаргу тим, що апеляційний суд не повідомив його представника про розгляд справи, і ця обставина підтверджена під час касаційного перегляду справи.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Оскільки касаційним судом встановлена підстава для обов`язкового скасування постанови апеляційного суду, суд касаційної інстанції інші доводи касаційної

скарги АТ «УкрСиббанк», в інтересах якого діє адвокат Чупіль Р. Р., не аналізує.

Щодо судових витрат

Так як касаційний суд дійшов висновку про направлення справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд, встановлених статтею 141 ЦПК України підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк», в інтересах якого діє адвокат Чупіль Роман Ростиславович, задовольнити.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточноюі оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. Є. Петров В. В. Пророк В. В. Сердюк