ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1769/25 Провадження 2/636/1816/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

02.03.2025 (зареєстровано 05.03.2025) через систему «Електронний суд» представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останньої заборгованість за угодою №200497548 щодо кредитування від 07.04.2016, укладеного між відповідачем та ПАТ «Банк Михайлівський», у розмірі 54840.94 грн. та судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 07.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладено угоду № 200497548 щодо кредитування. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 12629,44 грн., з встановленим строком користування з 07.04.2016 по 07.04.2019, а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з додатку 1 до договору від 15.06.2020 №7_БМ про відступлення прав вимоги, який мав місце станом на дату укладання договору із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості. Оскільки кредитний портфель придбано з електронного аукціону Національної електронної біржі, протокол №UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020 то інформація про відступлення права вимоги міститься в публічному доступі на сайтах https://zakupivli.pro/auctions/ua-ea-2020-06-09-000032-b (посилання на аукціон) та https://torgi.fg.gov.ua/216108 (посилання на паспорт активу на сайті ФГВФО). Окрім того підписаний паперовий варіант реєстру кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з реєстру що пов`язано з тим, що відповідно до умов договору було відступлено право вимоги по 109642 кредитному договору та реєстр до договору містить персональні дані фізичних осіб, надання інформації щодо яких суперечить закону України «Про інформацію».

23.05.2016 згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Вимогами чинного законодавства України та умовами договору факторингу не передбачена передача програмного забезпечення, що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахуванню відсотків та пені, а також його детального розрахунку з формулою її формування. Це пов`язано з тим, що в разі відступлення права вимоги вже за існуючою заборгованістю Фактор, відповідно до умов договору факторингу, не має право нарахувати відсотки, комісію, неустойку що передбачені умовами кредитного договору.

Таким чином, Банк, правонаступником якого є Позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час Відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 17.01.2025 загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором становить 35137,72 грн., з яких: 12198,35 грн. заборгованість за кредитом; 22939,37 грн. заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом дату укладання до договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору реєстрі кредитних договорів. У зв`язку з чим позивач просить стягнути на свою користь вищевказану суму.

10.06.2025 поштовим зв`язком до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначила, що 02.03.2025 (зареєстровано 05.03.2025) через систему «Електронний суд» представник позивача звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до неї, як відповідача, в якому просив стягнути заборгованість за угодою №200497548 щодо кредитування від 07.04.2016, укладеного між відповідачем та ПАТ «Банк Михайлівський», у розмірі 54840.94 грн. та судові витрати. Крім того у позові представник просив поновити строк позовної давності для подання позову, у зв`язку з тим, що 20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ«БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору №7_БМвід 20.07.2020р.,укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі№ 910/11298/16 відповідно до якої Позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ«БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за Кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з додатку до договору від 15.06.2020 №7_БМ про відступлення прав вимоги, який мав місце станом на дату укладання договору із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 17.03.2025 відкрито провадження у справі та товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» поновлено строк для звернення до суду з позовом до мене про стягнення заборгованості угодою №200497548 щодо кредитування від 07.04.2016, укладеного між відповідачем та ПАТ «Банк Михайлівський».

На підставі ст.178 ЦПК України відповідач з позовними вимогами не згодна, та не підтримує в повному обсязі, вважає їх не обґрунтованими та безпідставними з наступних підстав. Їй як відповідачу у справі не надано примірника позовної заяви для оформлення та підготовки належним чином відзиву на позовну заяву про стягнення заборгованості. Окрім того, з ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 17.03.2025 вбачається лише відкриття провадження та поновлення ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» строку для звернення до суду. На даний час підтверджуючі документи сплати грошових коштів за кредитним договором перебувають у її доньки, яка знаходиться за межами держави, тому надати їх не має можливості. В зв`язку з чим після отримання оригіналів документів одразу надасть їх до суду.

Представник позивача у позові просив розгляд провести без їх участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судові засідання, призначені на 15.10.2025 та 23.12.2025 не з`явилася, надала відзив на позов, про відкриття провадження в справі та про проведення судових засідань повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи в її відсутності, або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Крім того суд зазначає, що судове засідання, призначене на 21.05.2025 відкладено за заявою відповідача; судове засідання, призначене на 07.07.2025 відкладено за заявою представника відповідача; представнику відповідача 03.07.2025 надано доступ до матеріалів справи через систему «Електронний суд».

Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, 07.04.2016 власноручним підписом ОСОБА_1 (клієнт) підписано заяву №200497548 у ПАТ «Банк Михайлівський» (копія а.с.9), згідно якої клієнт просить укласти кредитний договір №200497548 Кредит готівкою «Платинум», рахунок клієнта 4501, на суму 12629.44 грн. на строк 1095 днів з 07.04.2016 по 07.04.2019 під 0.0001 % річних з щомісячною сплатою комісії у розмірі 3.99 %, разовою комісією за видачу кредиту 1.5 %; за порушення зобов`язань передбачено штраф; передбачено сплату щомісячних платежів; спосіб надання банківський переказ на рахунок клієнта у Платинум Банку; у вказаній заяві наявна заява про відкриття поточного рахунку та картка із зразками підписів; прохання активувати послугу «смс-сервіс» з платою 15.00 грн. на місяць; надання довідки про відсутність заборгованості зі сплатою 100.00 грн. за послугу; просить зарахувати на користь ТДВ «СК «Арсенал Лайф» суму страхової премії у розмірі 2340.00 грн. згідно договору добровільного страхування.

Також ОСОБА_1 підписано анкету №2634692 від 07.04.2016, в якій зазначено персональні дані клієнта та згода на обробку персональних даних(копія а.с.9); графік платежів від 07.04.2016, згідно якого передбачено 36 платежів, загальна сума кредиту 31310.20 грн., з яких тіло кредиту 12629.44 грн., щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 18140.76 грн.; крім того зазначено комісія за видачу кредиту 189.44 грн., плата за надання довідки про відсутність кредитної заборгованості 100.00 грн., страхування 2340.00 грн. (копія а.с.11); довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 07.04.2016, в якій зазначено наступні істотні умови кредитування: тип кредиту Кредит готівкою «Платинум», строк 36 місяців, сума 12629.44 грн., мета споживчі потреби, форма кредитування перерахування коштів на рахунок, відкритий у банку, кількість платежів 36, плата за програму страхування 2340.00 грн., процентна ставка 0.0001 % річних на залишок заборгованості за кредитом, комісія за видачу кредиту 1.5 % одноразово, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 3.99 % щомісячно на початкову суму кредиту, плата за послугу «Смс-сервіс» - 15.00 грн. щомісячно, плата за надання довідки про відсутність кредитної заборгованості 100.00 грн. одноразово, включається до суми кредиту; повернення згідно графіку погашення (копія а.с.11); договір добровільного страхування життя №NS200497548 від 07.05.2016 (копія а.с.12).

Надано до суду і копію виписки від 04.11.2024 (а.с.13-70) по особовим рахункам з 23.05.2016 по 27.07.2020 по рахункам № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , з якої вбачаються в т.ч. 04.11.2019 - Зміна плану рахунків при завантеженні в ЕІОС НБ, 27.07.2020 - Повернення кредиту ( ОСОБА_1 ), кред. дог. 200497548_KI вiд 13.06.2017.Зг.дог.відступлення прав вимоги№7_БМ від 20.07.2020, Сплата%% по кред. дог.№ 200497548_KI вiд 07.04.2016.Зг.дог.відступлення прав вимоги№7_БМ від 20.07.2020, Сплата за право вимоги за кредитним договром №200497548_KI від 07.04.2016, по лоту №GL16N618071/380935, згідно протоколу продажу, без ПДВ ( ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС"), Негативний результат (збиток) від продажу за кредитним договором №200497548_KI від 07.04.2016 ( ОСОБА_1 );

наявні операції щодо:

- нарахування відсотків за кред. договором № 200497548_KI вiд 07.04.2016,

- Вiднесення прострочених %% за кредит. договором № 200497548_KI вiд 07.04.2016,

- Зміна плану рахуків при завантеженні в ЕІОС НБ,

- Прострочена заборгованість за кредитом КД № 200497548_KI вiд 07.04.2016,

-Прострочені нараховані доходи за кредитом № 200497548_KI вiд 07.04.2016,

- Сплата%% по кред. дог.№ 200497548_KI вiд 07.04.2016.Зг.дог.відступлення прав вимоги№7_БМ від 20.07.2020;

- Оприбуткування залишку за кредитним договором № 200497548 від |07.04.2016 зг. Рішенню ВДФГВФО №840 від 02.03.2017 р,

- Сторно Нарахування %% за перiод 03.11.2017-12.11.2017 за кред. договором № 200497548_KI вiд 07.04.2016,

- Перенесення коштів на новий розподільчий рахунок за кредитним договором.

вбачається і погашення кредиту: 03.04.2017 80.00 грн.

При цьому суд вважає за доцільне зазначити, що у вказані виписці номери рахунків (№ НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ) відрізняються від зазначеного у заяві №200497548 від 07.04.2016 (№4501); період, зазначений у виписці зазначений з 23.05.2016 по 27.07.2020 (тобто відсутній період з 07.04.2016 по 22.05.2016); у вказаній виписці відсутні відомості щодо надання кредиту у розмірі 12629.44 грн.; у зв`язку з чим не є зрозумілим чи вказані рахунки (№3445, №4501, №4502, №4501, №4500) відкриті на підставі заяви ОСОБА_1 за заявою №200497548 від 07.04.2016. Також з виписки вбачається, що відсотки періодично нараховувалися щоденно (хоча згідно заяви передбачено річну процентну ставку) та в т.ч. після закінчення строку дії договору.

20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги (копія а.с.71-72), згідно якого останнім відступається права вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору (боржників) після підписання цього Договору та укладення новим кредитором договорів купівлі-продажу (договорів відступлення прав вимоги) щодо усього майна та майнових прав/прав вимоги, які входять до складу пулу відповідно до протоколу електронного аукціону, переможцем якого став Новий кредитор №UA-ЕА-2020-06-09-000032-b, сформованого 15.06.2020, але в будь-якому випадку не раніше отримання Банком коштів в повному обсязі у сумі 71072.63 грн.

Надано до суду і копію Додатку №1 до Договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 Реєстр договорів, прав вимоги за якими відсутпаються, т а боржників за такими договорами (а.с.73-74, частково а.1 (п.1-136), а.б/н (п.1257-1416), аркуш «Прошито пронумеровано»). Щодо вказаного документа суд вважає за доцільне зазначити наступне:

- відповідно до ч.1 ст. 10 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії» інформація про діяльність та фінансовий стан клієнта, яка стала відома надавачу фінансових послуг та/або посереднику у процесі обслуговування клієнта та/або взаємовідносин з ним або стала відома третім особам під час надання послуг надавача фінансових послуг та/або посередника або під час виконання функцій, визначених законом, а також визначена цією статтею інформація про надавача фінансових послуг та/або посередника є таємницею фінансової послуги, таким чином надання повного реєстру прав вимог суперечитиме вимогам закону;

- в п.1304 зазначено: боржник ОСОБА_1 , РНОКПП, № договору 200497548 від 07.04.2016, валюта прав вимоги 980, загальний розмір заборгованості 35 137.72, розмір заборгованості за основним зобов`язанням (в грн.) 12 198.35, розмір заборгованості по нарахованим доходах (в грн.) - 22 939.37;

- надана копія реєстру не містить останньої сторінки вказаного документа, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості пересвідчитись у наявності підписів сторін Договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 у реєстрі прав вимог (надану сторінку «Прошито та пронумеровано» (а.с.74) з наявними підписами та печатками представників ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи фінанс» суд не може вважати належним доказом наявності підписів у реєстрі, оскільки з наявного штампу вбачається наступне: «Прошито та пронумеровано 344 (триста сорок чотири) аркушів Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» В.В. Паламарчук Директор ТОВ «Діджи фінанс» О.П. Правник», відсутні будь які посилання, що вказаний штамп відноситься саме до реєстру боржників.

Надано і копію платіжної інструкції №25 від 09.07.2020 про сплату від ТОВ «Діджи Фінанс» до ПАТ «Банк Михайлівський» грошових коштів з призначенням платежу «04; GL16N618071; Протокол №UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020 р., ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" , без ПДВ» (а.с.75); копію постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16 за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ТОВ «ФК «Фагор», ТОВ «Плеяда» про застосування наслідків нікчемності правочину, відновлення становища, яке існувало до порушення права (а.с.77-82); копії постанов про закінчення ВП№66483131 від 29.12.2022 та ВП№66491947 від 17.01.2023 (а.с.83).

Надано до суду також розрахунок суми заборгованості за кредитним договором №200497548 від 07.04.2016, інфляційних втрат та 3 ; річних (а.с.76), з якого вбачається нарахування інфляційних втрат за період лютий 2022 по грудень 2024 у загальному розмірі 16537.94 грн. та 3 % річних за період з 17.01.2022 по 17.01.2025 у загальному розмірі 3165.28 грн. на суму заборгованості за кредитом у розмірі 35137.22 грн.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції (далі Закон), електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис, електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані, будь-яка інформація в електронній формі; засіб електронного підпису чи печатки апаратно-програмний або апаратний пристрій чи програмне забезпечення, які використовуються для створення та/або перевірки електронного підпису чи печатки.

Відповідно до змісту ст. 7 Закону оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст.14 Закону електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно з загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції, у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1-3ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Частиною 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З положень частини 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України «Про споживче кредитування»(далі також -Закон України № 1734-VIII), який набрав чинності 10 червня 2017 року.

За статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України № 1734-VIII.

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Додатком 2 до Правил про споживчий кредит до платежів за додаткові та супутні послуги банку віднесено, у тому числі, розрахунково-касове обслуговування.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону № 1734-VIIIта підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості (постанова Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, провадження № 14-44цс21),

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У той же час суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої статті 216ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно зі статтями 11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Отже, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини перша та друга статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Сторони строк договору визначили, погодили строк договору, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється. Так, зобов`язання може бути належно виконане простроченим боржником і після спливу позовної давності. Згідно з частиною першою статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України).

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12 (н/п 4-10 цс 18).

Суд також вважає за доцільне зазначити наступне:

- розрахунку заборгованості, з якого б вбачався порядок, період та суми нарахування відсотків за кредитом позивачем до суду не надано;

- доказів на видачу грошових коштів позичальнику матеріали справи не містять (суд враховує відсутність позиції відповідача щодо факту отримання коштів);

- враховуючи відсутність копії реєстру боржників, підписаного ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи фінанс» позивачем не доведено відступлення їм права вимоги за спірним кредитним договором;

- відомостей щодо наданих позичальнику послуг, за які передбачено нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості матеріали справи також не містять;

- з наданої виписки вбачається погашення заборгованості зі сторони позичальника на суму 80.00 грн., при цьому різниця між сумою кредиту згідно договору (12629,44 грн.) та сумою заборгованості за тілом кредиту, зазначеною у реєстрі прав вимоги (12198,35 грн.) становить 431.09 грн., що не прослідковується з наданих матеріалів;

- у виписці по рахунку наявні відмінні від кредитного договору номери рахунку, виписка по зазначеному у кредитному договорі рахунку № НОМЕР_7 ) та/або інші первинні бухгалтерські документи до суду не надано.

Таким чином суд приходить до висновку про доцільність залишення позовних вимог без задовлення.

Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином процесуальні витрати ТОВ «Діджи фінанс» суд вважає за доцільне залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 178, 141, 258-259, 263-265, 268, 279, 350, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Процесуальні витрати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (, адреса: м. Київ, вул. авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя О.О. Золотоверха