Справа № 289/942/25
Номер провадження 2/289/761/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кириленка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Науменко І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Потіївської сільської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач залишала дитину у медичному закладі після її народження, не цікавиться життям та здоров`ям сина, що є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 10.06.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 24).

Сторони по справі в підготовче засідання не з`явились, однак звернулись до суду з відповідними заявами про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 26, 30).

Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно положень ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7, 8).

Згідно заяви відповідачки від 07.04.2025, остання зазначила, що не має наміру забирати новонародженого сина з медичного закладу, оскільки не має можливості та бажання його виховувати (а.с. 5).

Згідно листа КУ «Центр надання соціальних послуг» №30 від 13 травня 2025 року та заяви відповідачки під час відвідування останньої їй було запропоновано соціальний супровід та вжиті вичерпні заходи з матір`ю спрямовані на повернення дитини на виховання в сім`ю, однак ОСОБА_1 від соціального супроводу відмовилась за власним бажанням (а.с. 10, 11).

Рішенням виконкому Потіївської сільської ради №88 від 19 травня 2025 року влаштовано дитину на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_3 (а.с. 12)

Рішенням виконавчого комітету Потіївської сільської ради №100 від 26.05.2025 було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13-14).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

У відповідності до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи встановлені в підготовчому судовому засіданні обставини та зазначені норми права, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачкою позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки 1211,20 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст. 51 Конституції України, нормами Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 19, 150, 151, 164 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 56, 76, 81, 258-259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Потіївської сільської ради (місцезнаходження: вул. Центральна, 31 с. Потіївка, Житомирський район, Житомирська область, 12225, ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Органу опіки та піклування Потіївської сільської ради аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.06.2025 та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО