Справа № 298/1726/25
Номер провадження 2-з/298/1/25
УХВАЛА

29 грудня 2025 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Ротмістренко О.В., розглянувши заяву заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Харлапова Андрія Михайловича про забезпечення позову в порядку ст. 151 ЦПК України у справі за позовною заявою Заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Харлапова Андрія Михайловича в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної (військової) адміністрації, адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Харлапов Андрій Михайлович в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної (військової) адміністрації, Адміністрації Державної прикордонної служби України звернувся до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером :03:003:0019, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) розпоряджатися земельною ділянкою площею 0,10 га з кадастровим номером :03:003:0019, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі, шляхом заборони відчуження її будь-яким способом на користь третіх осіб, а також здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду чи заставу тощо.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0019 площею 0,10 га, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання: землі комерційної діяльності, цільове призначення: Іншого призначення та, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 була перенесена до Державного земельного кадастру з Державного реєстру земель згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку від 01.04.2011 серії ЯЛ № 243036, виданим громадянину ОСОБА_1 на підставі рішення органу виконавчої влади 14.10.2010 №312. Державний акт на вказану земельну ділянку виготовлено на підставі Проекту землеустрою щодо відведення (зміни цільового призначення) земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для комерційної діяльності за межами АДРЕСА_1 (розробник: ФОП ОСОБА_2 , 2009 рік). Однак, вищевказаний громадянин обов`язків землевласника не виконує та за жодним цільовим призначенням вказану земельну ділянку не використовує, оскільки така належить до земель оборони та знаходиться в межах ділянки відповідальності НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на території Ужгородського району Закарпатської області, за межами АДРЕСА_1 , у межах прикордонної смуги, між лінією державного кордону та лінією основних прикордонних споруджень. Зазначене свідчить про те, що у титульному володінні ОСОБА_1 перебуває земля, яка вилучена з цивільного обороту, та яка може перебувати виключно у державній власності з метою забезпечення ефективного використання за цільовим призначенням для виконання функцій оборони та забезпечення цілісності державних кордонів України в інтересах усього суспільства. Водночас, як зазначає заявник, до постановлення рішення у даній справі та набрання ним законної сили існує реальна загроза утруднення його виконання у випадку задоволення зазначеного позову та в разі невжиття заходів забезпечення позову, оскільки існує ймовірність відчуження, поділу, об`єднання земельної ділянки. Зокрема, у разі поділуспірної земельної ділянки громадянином ОСОБА_1 , її об`єднання, передачі в заставу або продажу, в подальшому у разі задоволення позову, виконання рішення суду, постановленого за позовом Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка діє на захист інтересів держави, буде неможливим повернення земельної ділянки у придатному для використання стані, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду. Більш того, у разі поділу або об`єднання земельної ділянки та внесення запису про реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з позовом, адже з метою належного відновлення порушених прав, на захист яких подано даний позов, зумовить необхідність ініціювати інший позов, що потребуватиме значних фінансових витрат, покладання яких на позивача буде непомірним тягарем. Разом із цим, громадянин ОСОБА_1 всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не вжив жодних заходів для реєстрації свого права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а відтак позбавив інших осіб, у тому числі позивачів та прокурора, можливості отримати достовірні та актуальні відомості про речові права на спірну земельну ділянку та можливі обтяження.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до роз`яснень Верховного суду України, викладених у п. 1 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Згідно з ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Відповідно до ч. ч. 5 7 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Беручи до уваги предмет даного позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, зокрема шляхом попередження можливого вибуття земельної ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером :03:003:0019, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Великоберезнянський район, за межами с. Малий Березний, вулиця Ублянська, на користь третіх осіб, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомості, шляхом обмеження права розпорядження таким та забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного домоволодіння.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходами забезпечення позову, які він просить вжити, та заявленими позовними вимогами. Між сторонами дійсно існує спір, який в подальшому може бути вирішено, зокрема і з врахуванням наявного нерухомого майна.

При цьому суддя зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, є вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через відчуження майна відповідачем.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 151 153, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Харлапова Андрія Михайловича про забезпечення позову в порядку ст. 151 ЦПК України в цивільній справі № 298/1726/25 (провадження № 2-з/298/1/25) задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером :03:003:0019, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), розпоряджатися земельною ділянкою площею 0,10 га з кадастровим номером :03:003:0019, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі, шляхом заборони відчуження її будь-яким способом на користь третіх осіб, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду чи заставу тощо.

Копію ухвали для виконання направити сторонам, Великоберезнянському відділу ДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження та відкриття виконавчого провадження.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані або змінені судом, який розглядає справу.

Роз`яснити положення ч. 4 ст.157 ЦПК України, згідно якої особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя О.В. Ротмістренко