Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Савінської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної в місті ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (далі- Відповідач) в якому просить ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2017 року, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року, що набрало законної сили 06 березня 2019 року. Зазначила, що з моменту народження дитини відповідач не приділяв жодної уваги дочці. Вказала, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, ніколи не цікавився життям та здоров`ям дочки, від зустрічей із дочкою категорично відмовляється мотивуючи тим, що вона дівчинка, а тому як батько він не повинен приймати участі у її вихованні. Також зазначила, що жодної матеріальної допомоги на утримання дочки відповідач не надає. У зв`язку з тим, що батько не виконує покладені на нього батьківські обов`язки позивач вимушена звернутись до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.

Ухвалою судді від 29 липня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 01 вересня 2022 року, згідно вимог ст. 498 ЦПК України, постановлено звернутись із судовим дорученням до Арабської Республіки Єгипет для здійснення окремих процесуальних дій, щодо відповідача ОСОБА_2 , провадження у справі зупинено.

Інформація про стан виконання судового доручення до суду не надана.

Ухвалою суду від 28 листопада 2025 року за клопотанням представника позивача поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 08 грудня 2025 року.

Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали заяву в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити, справу просили розглянути за відсутності позивача та її представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, підтвердження про вручення документів, складених у зв`язку з виконанням доручення про вручення відповідачу судових документів від компетентного органу Арабської Республіки Єгипет на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи виконавчого комітету Покровської районної в місті ради подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Рішення суду просила ухвалити з урахуванням найкращих інтересів малолітньої дитини.

Враховуючи, що підтвердження про вручення документів, складених у зв`язку з виконанням доручення про вручення відповідачу судових документів від компетентного органу Арабської Республіки Єгипет на адресу суду не надійшло, суд на підставі ч. 2 ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 2 та ст. 121 ЦПК України щодо необхідності дотримання судом розумного строку вирішення цивільних справ, що відповідає завданню цивільного судочинства стосовно справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ, вважає, що наявно достатньо підстав для ухвалення рішення.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої в свідоцтві про народження записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_4 , про що 20 квітня 2017 року складено актовий запис № 565, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно серії НОМЕР_1 від 01 червня 2017 року (а.с. 10).

Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133,135 СК України №8 від 24 листопада 2021 року встановлено, що відомості про батька ОСОБА_2 в актовому записі про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (а.с. 30, 31).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з народження є громадянкою України, набула громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України», що підтверджується копією довідки №1387/17 про реєстрацію особи громадянином України від 03.11.2017 (а.с.11).

07 червня 2017 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб (а.с.9), який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року, що набрало законної сили 06 березня 2019 року (а.с.13-14).

05 березня 2021 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 05 березня 2021 року (а.с. 15).

Позивачу на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 листопада 2020 року належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).

Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача та малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_1 (а.с.7,12).

Згідно актів ТОВ «УЮТ-2011» (а.с.20,21) встановлено, що ОСОБА_1 та малолітня дитина ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 з 24.11.2020. Відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, не зареєстрований та ніколи не з`являвся за вказаною адресою.

Відповідно до характеристик КДНЗ №118, наданими за період відвідування ОСОБА_3 зазначеного закладу, встановлено, що батько ОСОБА_2 в дошкільному закладі не з`являвся, з вихователями не контактував. Фактично батьком ОСОБА_7 вважає свого вітчима ОСОБА_8 (а.с. 18,19).

Згідно із характеристикою КЗСМО «Музична школа №14» КМР від 10.12.2025 встановлено, окрема, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається у вказаному закладі з 01.09.2022. За період навчання зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, соціалізована, працелюбна, ввічлива учениця. На зайняття приходить охайно вдягнена, доглянута, приводять на навчання, спостерігають за процесом та постійно цікавляться досягненнями дитини її мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_5 . Інші особи, що приймали б участь у музичному розвитку дитини та цікавилися б її досягненнями помічені не були (а.с.76).

Відповідно до характеристики Криворізької гімназії №125 від 15.12.2025 встановлено, що ОСОБА_9 навчається у гімназії з першого класу з 2023 року. Має позитивну характеристику. Завжди охайна та доглянута. Мати дівчини ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_5 приділяють належну увагу вихованню дитини, беруть активну участь у житті класу. Біологічний батько контакту з гімназією не підтримує, з вчителями не спілкується. Дитину до гімназії приводять і забирають мати та вітчим (а.с.77).

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання пройого застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи

Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи обґрунтованість заявлених позивачем вимог, суд вважає, що надано достатньо доказів, та є обґрунтовано доведеним факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_3 , отже суд вважає такими, що відповідають дійсності та не спростовані стороною відповідача посилання позивача на те, що відповідач не виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини.

За таких встановлених обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дочки є наслідком винної поведінки відповідача, враховуючи насамперед права і найкращі інтереси дитини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дитини - ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 908 гривень.

Керуючись ст. 164 СК України, ст. 3, 12, 13, 76, 78, 79, 95, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної в місті ради про позбавлення батьківських прав.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно його дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП відсутній, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, , місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Костя Гордієнка, 2.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2025 року.

Суддя: О. В. Колочко