Дата документу 24.12.2025 Справа № 336/9749/24
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/9749/24 Пр. № 22-ц/807/1836/25Головуючий у 1-й інстанції: Галущенко Ю.А. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кухаря С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2025 року у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (надалі ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулося до суду з вищезазначеним позовом(т.с.1 а.с.2-35), в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 230285,15 грн., яка складається з:

- заборгованості, яка виникла на підставі договору факторингу №24.05/2024, загальною сумою 178701,27 грн., які складаються з: - заборгованості за основним боргом у розмірі 24499,99 грн., - суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором 124948,28 грн., - нарахованих позивачем процентів за 60 календарних днів 29253,00 грн.;

- заборгованості, яка виникла на підставі договору факторингу №27.05/2024, загальною сумою 51583,88 грн., які складаються з: - заборгованості за основним боргом у розмірі 13800,00 грн., - суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором 23503,64 грн., - нарахованих позивачем проценти за 52 календарних днів 14280,24 грн.;

від сплати якої відповідач у добровільному порядку на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» ухиляється, а також сплачений судовий збір 2422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено суддю першої інстанції Галущенко Ю.А. (т.с.2 а.с.1). Ухвалою суду першої інстанції (т.с.2 а.с.5) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2025 року (т.с.2 а.с.172-189) позов позивача у цій спрааві задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 24.07.2023 № 6893131 у розмірі 37303,64 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13800,00 грн. та заборгованості по нарахованим процентам у розмірі 23503,64 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.08.2023 № 3882638 у розмірі 149448,30 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24499,99 грн. та заборгованості по нарахованим процентам у розмірі 124948,28 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1964,32 грн.

Ухвалою апеляційного суду від 13 серпня 2025 року (т.с.3 а.с.11-12) вищезазначену апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у цій справі визнано неподаною та повернуто скаржнику (т.с.3 а.с.11-12).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с.3 а.с.22-33) просила рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №3882638 у розмірі 24499,00 грн. та за кредитним договором №6893131 у розмірі 10700,00 грн.

В автоматизованому порядку 28.08.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кухаря С.В. та Подліянову Г.С. (т.с.3 а.с.48). Ухвалою апеляційного суду від 28.08.2025 року (т.с.3 а.с.49) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 04.09.2025 року (т.с.3 а.с.52). Ухвалою апеляційного суду скаргу апелянта залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (т.с.3 а.с.53-54), які було усунуто у встановлений апеляційним судом строк (т.с.3 а.с.56-72). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 22.09.2025 року (т.с.3 а.с.73-74), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с.3 а.с.75), з урахуванням з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідного штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі.

Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

У дане судове засідання належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі відповідач через свого представника, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, всі учасники цієї справи, не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Представник відповідача адвокат Шелудько О.О. подала апеляційному суду заяву про розгляд цієї справи за відсутності сторони відповідача із додаванням довідки відносно відповідача ОСОБА_1 на підтвердження того, що остання перебуває на військовій службі за контрактом в В/ч НОМЕР_1 (т.с. 3 а.с. 102-107).

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: заяву представника відповідача задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, які не з`явились.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Проте, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність витребування відповідної інформації та доказів у сторін, яка необхідна апеляційному суду для повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги відповідача у цій справі з таких підстав.

05.12.2024 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Скользнєвої В.В. в суді першої інстанції надійшов відзив на вищезазначену позовну заяву позивача у цій справі (т.с. 2 а.с. 122-139, зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції т.с. 2 а.с. 175-176), в якому представник відповідача просила у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву посилається на те, що нараховані позивачем відсотки в розмірі більше 50% тіла кредиту за кредитним договором № 6893131 від 04.02.2022 є незаконними та таким, що порушують вимоги чинного законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» як новий кредитор набув право вимоги до позичальника у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існувало на момент переходу прав від ТОВ ««АВЕНТУС УКРАЇНА» в сумі 37303,64 грн., а оскільки право вимоги зі сплати відсотків в розмірі 14280,24 грн. за договором факторингу до позивача не перейшло, підстави для стягнення їх на користь позивача відсутні. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно договору, а наданий документ під назвою «Довідка ТОВ ПЕЙТЕК Україна 27.05.2024» не відображає дійсної банківської операції щодо перерахування коштів ТОВ «АВЕНТУС Україна» відповідачу ОСОБА_1 , оскільки не містять відповідних реквізитів, передбачених для банківських документів. За наявними розрахунками позивача без первинних документів неможливо перевірити зазначену позивачем суму заборгованості та процентів, як і неможливо перевірити сам факт надання кредитних коштів позичальнику у відповідному розмірі. Щодо кредитного договору № 3882638, представник відповідача зазначає, що нараховані позивачем відсотки в розмірі більше 50% тіла кредиту за кредитним договором № 3882638 від 08.08.2023 є незаконними та таким, що порушують вимоги чинного законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» як новий кредитор набув право вимоги до позичальника у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існувало на момент переходу прав від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в розмірі 149 448,27 грн., а оскільки право вимоги зі сплати відсотків в розмірі 29 253,00 грн. за договором факторингу до позивача не перейшло, підстави для стягнення їх на користь позивача відсутні. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно договору, а саме: відсутній договір, який би підтверджував будь-які відносини між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», наданий документ під назвою «Завірена копія довідки про переказ коштів на платіжну карту НОМЕР_2 » не відображає дійсної банківської операції щодо перерахування коштів ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відповідачу ОСОБА_1 , оскільки не містять відповідних реквізитів, передбачених для банківських документів. За наявними розрахунками позивача без первинних документів неможливо перевірити зазначену позивачем суму заборгованості та процентів, як і неможливо перевірити сам факт надання кредитних коштів позичальнику у відповідному розмірі. Також, у відзиві представник відповідача зазначає, що заявлені представником позивача витрати на правову допомогу у розмірі, обумовленому сторонами угодою, є завищеними, не обґрунтованими, а також неспівмірними з витраченим часом та обсягом виконаних робіт.

Проте, в апеляційній скарзі вже ІНШИЙ ПРЕДСТАВНИК відповідача ОСОБА_1 адвокат Шелудько О.О. надає підстави та докази, які не були предметом дослідження та розгляду суду першої інстанції у цій справі (т.с. 3 а.с.22 47), заперечуючи додатково проти стягнення відсотків за вищезазначеними кредитними договорами з відповідача на користь позивача з інших підстав, а саме, що відповідач ОСОБА_1 є не лише споживачем, але й військовослужбовцем, зазначаючи таке.

«… Для розгляду позовних вимог необхідно врахувати також статус особи Відповідача ОСОБА_1 . З метою об`єктивного та правильного вирішення справи, Відповідач вважає за необхідне надати до суду додаткові докази по справі, які підтверджують перебування відповідача на військовій службі, а саме належним чином завірені копії посвідчення серії НОМЕР_3 , довідки Ф5 №115 від 25.07.2024 та військового квитка серії НОМЕР_4 . Зазначаємо, що у сторони відповідача була відсутня можливість надати зазначені документи, а саме посвідчення серії НОМЕР_3 , довідки Ф5 №115 від 25.07.2024 та військового квитка серії НОМЕР_4 , у зв`язку з тим, що відповідач перебуває на військовій службі. У зв`язку з цим, просимо суд поновити відповідачу строк для подання доказів у справі, з метою їх долучення до матеріалів справи, які є необхідними для повного та всебічного встановлення обставин справи. Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 22.11.2023 року в справі № 426/4264/19. Відповідач є військовослужбовцем, який перебуває по теперішній час на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період, що посвідчується наступними документами: - довідка Ф5 №115 від 25.07.2024; - посвідчення серії НОМЕР_3 ; - військовий квиток серії НОМЕР_4 . Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Пунктом 15. ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15, від 11 грудня 2019 року у справі №521/7927/16-ц, від 14 травня 2021 року у справі №502/1438/18, від 24 лютого 2022 року у справі №591/4698/20, від 12 травня 2022 року у справі №336/512/18, від 18 січня 2023 року у справі №642/548/21. Застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу. Положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь-яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками. Таким чином, відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці та учасники бойових дій, які мають кредитні зобов`язання перед банками (фінансовими установами), мають право на: звільнення від сплати відсотків за користування кредитом; звільнення від сплати штрафів / пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту. Тобто під час дії особливого періоду банки (фінансові установи) не мають права нараховувати відсотки військовим та учасникам бойових дій, а у випадку нарахування зобов`язані їх списати. Особливий період настав 18 березня 2014 року відповідно до рішення про часткову мобілізацію, оголошеного Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII. Дата закінчення особливого періоду визначається відповідним Указом Президента України. Отже, станом на дату укладення та підписання кредитного договору, що є предметом спору в даній цивільній справі, та станом на дату розгляду справи діяв і, відповідно, діє особливий період. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», указом Президента України №64/2022 введено в України воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався. 25 липня 2025 року строк воєнного стану продовжено на 90 діб, до 05 листопада 2025 року. Отже, станом на дату укладення та підписання кредитних договорів, що є предметом спору в даній цивільній справі, та станом на дату розгляду справи діяв і, відповідно, діє воєнний стан. Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі №199/3051/14 (провадження N 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Таким чином, станом на час розгляду справи, відповідач має статус військовослужбовця та на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Відповідач, керуючись положеннями ст. ст. 4, 12, 13, 81, 83 ЦПК України, попередньо надав суду належні документи на підтвердження статусу відповідача військовослужбовця, а тому цілком обґрунтовано, правомірно та на законних підставах має право на пільги у відповідності до положень п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний просить і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відтак, вимога Позивача про стягнення з Відповідача процентів за кредитними договорами №3882638, №6893131 задоволенню не підлягає…».

Однак, в силу вимог ст. 20 ч. 1 ЦК України право на захист особа здійснює у цій справі на свій розсуд. Проте, здійснюючи правосуддя, суд захищає права…фізичних осіб… у спосіб, визначений законом… (ст. 5 ч. 1 ЦПК України).

В силу вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог… В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 367 ч. 6 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України апеляційний суд не може надавати оцінку доказам (переглядати по суті докази) у цій справі, які суд першої інстанції у цій справі не досліджував (не розглядав), так як відповідач ОСОБА_1 та представник останньої адвоката Скользнєва В.В. не надавали суду першої інстанції докази, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем для долучення до матеріалів цієї справи. Так як за змістом ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Однак, при вищевикладених обставинах, у матеріалах цієї справи відсутні та відповідачем ОСОБА_1 і представниками останньої апеляційному суду не надані докази того, що саме представники відповідача Шкляєвої О.О. не мали об`єктивної можливості надати такі докази суду першої інстанції у цій справі з причин, що об`єктивно не залежали від них (тобто поважних причин), якщо сама відповідач ОСОБА_1 не могла зробити самостійно в силу вищезазначених обставин, зазначений у вищезазначеній апеляційній скарзі відповідача у цій справі.

В силу вимог ст. 12 ч. 5 п. 3 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість,:…3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 81 ч. 7 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (ст. 84 ч. 7 ЦПК України). Відповідно до ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України ухвала суду є судовим рішенням. Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно з дня її прийняття. Згідно із ст. 18 ч. 1 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх …підприємств, установ, організацій. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 2 ст. 18 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 84, 258, 381 ч. 2 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Витребувати:

- у позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» інформацію про те, які докази вже наявні у матеріалах цієї справи на підтвердженнясаме конкретного періоду нарахування стягнутих за оскаржуваним рішенням суду першої інстанції у цій справі відсотків: - за договором про надання споживчого кредиту від 24.07.2023 № 6893131 - у розмірі 23503,64 грн. (т.с. 1 а.с. 137); - за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.08.2023 № 3882638 - у розмірі 124948,28 грн. (т.с. 1 а.с. 46,134), оскільки у вищезазначеній позовній заяві позивача у цій справі про це прямо не зазначено (т.с. 1 а.с. 35);

- у відповідача ОСОБА_1 та представника останньої ОСОБА_2 конкретну дату, з якої відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі саме в період введення в України військового стану у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, оскільки наявні у цій справі документи прямо цього не підтверджують (так, військовий квиток з відміткою про прибуття у В/ч НОМЕР_1 в частині дати є «поза межами зору» (копія т.с. 3 а.с. 38), посвідчення УБД від 21.11.2023 року безтермінове (т.с. 3 а.с. 41), довідки В/ч НОМЕР_1 від 25.01.2024 року (т.с. 3 а.с. 40) від 20.11.2025 року (т.с. 3 а.с. 106) містить інформацію лише про те, що відповідач, як старший сержант, лише на теперішній час перебуває на військовій службі у цій в/ч).

Копію цієї ухвали надіслати учасникам цієї справи для виконання.

Строк виконання цієї ухвали встановити до 21.01.2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, підлягає негайному виконанню, окремому оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повна ухвала апеляційним судом складена 25.12.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кухар С.В.Подліянова Г.С.