Справа № 462/7163/23 Головуючий у 1 інстанції Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/2962/25 Доповідач в 2 інстанції Савуляк Р.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Савуляка Р.В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Ванівського О.М.

секретаря: Заяць Я.І.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до до ОСОБА_3 за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивував тим, що з 24 травня 2008 року перебував з ОСОБА_3 у шлюбі, який розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05 травня 2014 року. У шлюбі у них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 2012 року дитина проживає разом з ним, а відповідачка самоусунулася від участі у вихованні дитини, не надає дитині матеріального забезпечення, не цікавиться успішністю та шкільним життям сина.

З 2017 року ОСОБА_3 проживає на території Польщі, з дитиною не бачилася понад 5 років, не проявляє ініціативи до спілкування з дитиною, незважаючи на те, що син постійно намагається налагодити з нею контакт, відтак ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Відповідачка свідомо обрала такі життєві умови, за якими її участь у вихованні дитини є мінімальною та недостатньою.

З наведених підстав просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_1 .

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, відмовлено за безпідставністю.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що ОСОБА_3 усвідомлено виїхала на територію іншої держави в Республіку Польща, протягом тривалого часу не поверталася на територію України, свідомо обрала життєві умови, які не дозволяють їй належним чином піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.

Відповідачка не бажала і не здійснювала спроб побачитися з дитиною, повернутися на територію України з метою піклування про сина за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджали б її поверненню, та не запрошувала сина до себе, зокрема, після початку повномасштабного вторгнення, що свідчить про стійке небажання піклуватися про дитину.

Зазначає, що здійснює регулярні спроби поспілкуватися з матір`ю, пише та телефонує їй, однак вона не відповідає на дзвінки та нерегулярно з великими проміжками часу відписує, а зайняття пасивної позиції в участі у вихованні дитини призводить до втрати зв`язків між ними та віддалення їх.

Судом не враховано показання свідків, які підтверджують фактичну відсутність матері в житті дитини, відсутність піклування та фінансового забезпечення, що свідчить про систематичне ухилення матір`ю від виконання своїх батьківських обов`язків.

Фактом подання заяви про визнання позовних вимог підтверджується невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків.

Орган опіки та піклування не здійснив повного та всебічного дослідження обставин, які мають значення для стверджувального висновку про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав, що свідчить про його необґрунтованість та невідповідність найкращим інтересам дитини.

Суд першої інстанції не взяв до уваги думку дитини, незважаючи на те, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися при вирішенні питань, які її безпосередньо стосуються.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Постановою Львівського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, який повинен застосовуватися у випадках свідомого та умисного ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків, а позивачем не доведено наявність обставин, які б свідчили про те, що відповідачка не бажає спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, остаточно і свідомо самоусунулася від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, тому позбавлення її батьківських прав не відповідає інтересам дитини.

Постановою Верховного Суду від 24 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в інтересах яких діє адвокат Найда Ірена Андріївна, задоволено частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року у частині позовних вимог ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав залишено без змін.

Постанову Львівського апеляційного суду від 26 листопада 2024 року у частині вирішення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній є дата складення повного судового рішення 30 грудня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження слід закрити з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку обов`язковою підставою для скасування рішення місцевого суду, якщо суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції.

Наведені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 2-3378/2008.

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2025 року у справі № 752/4384/20 (провадження № 61-16264св24) зазначив, що особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов`язки цих осіб. При цьому на відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 05 травня 2014 року.

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з штампа в паспорті НОМЕР_2 , виданого 27 червня 2014 року органом 4612, ОСОБА_3 19 травня 2017 року перетнула державний кордон України, виїхавши в Республіку Польща.

Згідно з листом Державної прикордонної служби України № 91-46649/18/23 від 27 вересня 2023 року у відповідь на запит суду ОСОБА_3 з 18 червня 2018 року по 27 червня 2018 року, з 22 вересня 2018 року по 24 вересня 2018 року, з 05 листопада 2019 року по 18 листопада 2019 року, з 26 грудня 2019 року по 06 січня 2020 року та з 21 липня 2020 року по 27 липня 2020 року перебувала на території України, а 27 липня 2020 року виїхала на територію Республіки Польща.

Листом Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11 вересня 2023 року №54065 повідомлено, що згідно перевірки даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень у Залізничному відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні не перебувають виконавчі провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1 .

02 лютого 2024 року Сихівською районної адміністрації Львівської міської ради як органом опіки та піклування надано висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З позовними вимогами про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався батько дитини ОСОБА_2 .

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, в якому вона перебуває, орган опіки піклування , прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

На момент пред`явлення позовних вимог, неповнолітньому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося чотирнадцять років.

Таким чином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не був позбавлений можливості самостійно звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , чи приєднатися до позову, пред`явленого його батьком, однак належним йому правом не скористався.

Отже, даний спір виник між батьками щодо позбавлення батьківських прав, а норми чинного законодавства не передбачають вирішення позову одного з батьків до іншого про позбавлення батьківських прав із залученням дитини, яка досягла чотирнадцяти років, як відповідача чи третьої особи.

Оскільки під час вирішення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення її батьківських прав, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг чотирнадцяти років, позовних вимог не пред`являв та не був співпозивачем у даній справі, колегія суддів приходить до висновку, що права ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року не вирішувались і не порушуються.

Вирішення питання, чи стосується рішення суду першої інстанції прав та інтересів особи, яка не була залучена до участі справі, є першорядним завданням для апеляційного суду та виключно у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції порушує права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку. Натомість у разі, якщо апеляційний суд встановить, що рішення суду першої інстанції не порушує прав та інтересів особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, апеляційне провадження підлягає закриттю та, відповідно, питання щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не вирішується.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, від 24 квітня 2024 року у справі № 548/1887/21 та від 04 вересня 2024 року у справі № 461/6178/22.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Оскільки рішення суду першої інстанції не порушує прав та інтересів особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, апеляційне провадження підлягає закриттю та, відповідно, питання щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не вирішується.

Керуючись ст.ст. 260, 261, п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 30 грудня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ванівський О.М.