Справа № 305/979/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2025 року у складі судді Попової О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Рахівська державна нотаріальна контора про зняття обтяження із нерухомого майна,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Рахівська державна нотаріальна контора про зняття обтяження із нерухомого майна.

Позов мотивовано тим, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2022 року у справі № 305/1880/18: визнано недійсним та скасовано в частині 1/3 свідоцтво про право на спадщину за законом №427, видане 06.04.2000 року Рахівською державною нотаріальною конторою Закарпатської області в цілій частині, на ім`я ОСОБА_3 , на все спадкове майно ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 ; визнано недійсним в частині 1/3 Договір дарування житлового будинку АДРЕСА_2 , укладений між Дарувальником, ОСОБА_3 , та Обдарованою, ОСОБА_2 ; визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого на земельній ділянці 1000 кв.м в АДРЕСА_2 , побудованого з дерева, жилою площею 43,7 кв.м., загальною площею 57.0 кв.м. Дане рішення набрало законної сили 22.03.2022 року. Таким чином, в даний час вона являється співвласником в 1/3 частині житлового будинку АДРЕСА_2 .

При зверненні до реєстратора з метою реєстрації частини вказаного спадкового житлового будинку АДРЕСА_2 , встановлено обтяження нерухомого майна, підставою чого, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, став іпотечний договір №MKRWGA від 19.05.2008 щодо житлового будинку АДРЕСА_2 , де боржником за основним зобов`язанням зазначено ОСОБА_2 , розмір основного зобов`язання 28309,66 доларів США, та строк виконання 19.05.2028 року.

Проте, відповідачка ОСОБА_2 , 19 травня 2008 року уклала кредитний договір з ПАТ КБ «Приватбанк» NМКRWGА, за яким отримала кредит в сумі 12505,71 доларів США терміном до 19 травня 2018 року.

19 травня 2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором NMKRWGA між ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачкою ОСОБА_1 було укладено договір поруки, за яким позивачка, як поручитель несе з боржником ОСОБА_2 солідарну відповідальність перед банком. Але, позивачці, як поручителю виконання зобов`язань ОСОБА_2 , нічого не відомо про існування іпотечного договору та кредитного договору на суму 28309.66 доларів США та строк виконання 19.05.2028. Будучи співвласником в 1/3 частині даного житлового будинку, позивачка не надавала згоди іншому співвласнику, ОСОБА_2 , на укладення договору іпотеки. Тому не несе відповідальність за невиконання основним боржником зобов`язання за рахунок частини належної їй на праві власності нерухомого майна, житлового будинку АДРЕСА_2 .

Також позивачка не укладала із ПАТ КБ «Приватбанк» договору іпотеки щодо вказаного вище нерухомого майна, з приводу чого, 24 січня 2024 року, звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з проханням зняти заборону відчуження на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , зареєстровану 19.05.2008 за №7212262 реєстратором Рахівська державна нотаріальна контора, який належить їй на праві власності в порядку спадкування, шляхом звернення до нотаріуса з відповідним повідомленням. Однак, АТ КБ «Приватбанк» відмовлено у знятті обтяження з частини нерухомого майна, оскільки норми банківського законодавства забороняють банкам встановлювати окремій особі більш сприятливі умови, ніж іншим клієнтам банку за аналогічними договорами. В заставу, відповідно до договору іпотеки, передано цілий будинок за адресою АДРЕСА_2 , зняття обтяження з нерухомості можливе після повного погашення та закриття договору. Згідно вищевказаного запису про заборону відчуження особою, майно/права якої обтяжуються вказано, ОСОБА_2 , тобто як власника. Однак, відповідачка ОСОБА_2 ввела в оману кредитора щодо права власності в цілій частині житлового будинку АДРЕСА_2 , незаконно оформила право на спадкування, оскільки, як встановлено рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2022 справі №305/1880/18, позивачка, ОСОБА_1 , належить до спадкоємців першої черги спадкування на майно, що належало її батькові, ОСОБА_4 .. Також є особою, яка вступила в оперативне володіння спадковим майном, так як до смерті ОСОБА_4 так і після його смерті проживала у спадковому будинку, разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , та сестрою ОСОБА_5 , а отже вона, виходячи з рівності часток у спадковому майні має право на 1/3 частку спадкового майна, що належало ОСОБА_4 , у тому числі й житлового будинку АДРЕСА_2 . У зв`язку з чим скасоване свідоцтво про право на спадщину за законом, видане матері ОСОБА_3 на все спадкове майно батька ОСОБА_4 та визнаний недійсним договір дарування даного житлового будинку, укладений між матір`ю ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2 .

З огляду на наведене, факт відсутності у ОСОБА_2 права власності в цілій частині на житловий будинок АДРЕСА_2 , підтверджений рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2022 N305/1880/18. Відповідно ОСОБА_2 ніколи не являлася власником в цілій частині житлового будинку АДРЕСА_2 , і на момент передачі будинку в іпотеку їй це було достеменно відомо, як і відомо про протиправність дій при оформленні права на спадщину нині померлою матір`ю ОСОБА_3 . Крім того, як вбачається з листа відповідача АТ КБ «Приватбанк», яким позивачці відмовлено у знятті обтяження з нерухомого майна, ОСОБА_2 має прострочену кредитну заборгованість. Це означає порушення нею виконання своїх боргових зобов`язань, які вже тривають більше п`ятнадцяти років та враховуючи несумлінну грошову зобов`язальну поведінку відповідачки ОСОБА_2 можуть тривати ще довгий час. Наявне обтяження на частину належного позивачці майна порушує її право власності, оскільки вона наразі обмежена у можливості реалізації своїх прав, у зв`язку із чим таке порушене право підлягає судовому захисту шляхом усунення перешкод у його користуванні та зняття зареєстрованого обтяження майна, що відповідає вимогам ст. 16 ЦК України.

За вказаних обставин позивачка просила зняти обтяження з 1/3 частини майна, а саме заборони відчуження 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , що було накладено Рахівською державною нотаріальною конторою, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна № 7212262 від 19 травня 2008 року та Відомостей з Державного реєстру іпотек реєстраційний номер обтяження 7212343, тип обтяження-іпотека, підстава обтяження іпотечний договір NМКRWGА від 19.05.2008, тип обтяження-іпотека, об`єкт обтяження - житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 . іпотекодержатель Закрите Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк», боржник за основним зобов`язанням та власник заставної ОСОБА_2 , щодо 1/3 частини об`єкта обтяження.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні позову, не надав належної їм правової оцінки та безпідставно відмовив у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч. 2ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з приписами ч.ч.1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6. ст. 81 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову суд першої інтенції виходив з його необґрунтованості та недоведеності.

З даними висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки такі ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2022 року у справі № 305/1880/18, яке набрало законної сили, визнано недійсним та скасовано в частині 1/3 свідоцтво про право на спадщину за законом №427, видане 06.04.2000 року Рахівською державною нотаріальною конторою Закарпатської області в цілій частині, на ім`я ОСОБА_3 , на все спадкове майно ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 ; визнано недійсним в частині 1/3 Договір дарування житлового будинку АДРЕСА_2 , укладений між Дарувальником, ОСОБА_3 , та Обдарованою, ОСОБА_2 ; визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого на земельній ділянці 1000 кв.м в АДРЕСА_2 , побудованого з дерева, жилою площею 43,7 кв.м., загальною площею 57.0 кв.м.

Позивачка є співвласником в 1/3 частині житлового будинку АДРЕСА_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 19 травня 2008 року уклала кредитний договір з ПАТ КБ «Приватбанк» NМКRWGА, за яким отримала кредит в сумі 13962,92 доларів США терміном до 19 травня 2018 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» 19 травня 2008 року укладено іпотечний договір NМКRWGА, згідно із яким ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно житловий будинок загальною площею 57.00кв.м. АДРЕСА_2 .

Також в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір поруки, за яким поручитель ОСОБА_1 несе з боржником солідарну відповідальність перед банком.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено обтяження нерухомого майна щодо житлового будинку АДРЕСА_2 , на підставі іпотечного договору №MKRWGA від 19.05.2008.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.04.2018 року у справі № 305/1531/15-ц, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 19.05.2008 року NМКRWGА, 18 717,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на день звернення до суду складало 394934,68 грн.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі ч.1,ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Правила припинення зобов`язання передбачені в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

Зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України), переданням відступного (ст.600 ЦК України), зарахуванням (ст.601 ЦК України), за домовленістю сторін (ст.604 ЦК України, прощенням боргу (ст.605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст.606 ЦК України), неможливістю виконання (ст.607 ЦК України, смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (ст.ст. 608,609 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» (Закон) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. (ч.5 ст.3 Закону).

Відповідно до ст.4 Закону обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Тобто із виникненням іпотеки на законних підставах виникає обтяження нерухомого майна іпотекою, яке підлягає державній реєстрації.

Згідно із ч.1 ст.17 Закону, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 23 Зкону України Про іпотеку у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки.

Аналіз вищенаведених норм права та положень Закону свідчить про те, що іпотека як забезпечувальне зобов`язання є похідним від основного зобов`язання, за загальним правилом виникає з моменту проведення її державної реєстрації у Державному реєстрі прав та є дійсною до моменту припинення основного зобов`язання у встановленому законом порядку, зокрема, виконанням, проведеним належним чином, або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Матеріалами справи доведено, що на момент вчинення договору іпотеки право власності на домоволодіння належало ОСОБА_7 і ніким оспореним не було.

Договір іпотеки не припинено з визначених законом підстав та не визнано його у встановленому законом порядку недійсним, а тому права та обов`язки сторін за договором не є припиненими.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2022 року у справі № 305/1880/18 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання частково недійсним договору дарування нерухомого майна та визнання права власності на частину спадкового майна у порядку спадкування за законом не є підставою для зняття обтяження 1/3 частини майна, а лише змінює особу іпотекодавця.

Зобов`язання за кредитним договором, яке забезпечено іпотекою, не виконано.

З врахуванням вищенаведеного суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність підстав для зняття обтяження з 1/3 частини майна - житлового будинку АДРЕСА_2 , що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 19.05.2008 року NМКRWGА.

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відмовив у заявленому позові.

Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: