справа №176/2101/25
провадження №2/176/1182/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Волчек Н.Ю., розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача через систему Електронний суд, 02 червня 2025 року звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з вказаною позовною заявою та просив ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 210402-005 від 02 квітня 2021 року за період із1 02 квітня 2021 року по 04 лютого 2022 року у розмірі 14250,01 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 02 квітня 2021 року між ТОВ «Кредитсервіс» та відповідачем укладено кредитний договір № 210402-005. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідачці було перераховано кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн., з урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена договором, у розмірі 7,5 %, що в грошовому еквіваленті становить 750,00 грн.

На виконання умов вищевказаного кредитного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує.

Станом на 12 березня 2025 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Кредитсервіс» за вказаним кредитним договором становить 14250,00 грн. яка складається з: 7500,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6750,00 грн прострочена заборгованість за процентами.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді.

Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.11.2021 ТОВ «Кредитсервіс» зареєстроване як юридична особа (а. с. 61).

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 11.09.2018 № 1608 ТОВ «Кредитсервіс» зареєстровано як фінансову установу (а. с. 62).

02 квітня 2021 року між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 210402-005, за яким остання отримала від позивача грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 10000,00 грн зі сплатою 7,5 % місячних процентів на суму кредиту, на строк 12 місяців, а саме: до 02 квітня 2022 року (а. с. 20-21).

Також у кредитному договорі визначено суму одноразової комісії у розмірі 7,5 % що складає 750,00 грн.

02.04.2021 року відповідач ОСОБА_2 підписала паспорт споживчого кредиту, у якому викладені основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (зворот. а.с. 21-22).

Згідно з копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 663 від 02 квітня 2021 року, платник ТОВ «Кредитсервіс» здійснив переказ на рахунок відповідача у сумі 9250,00 (а.с. 36).

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 210402-005 від 02 квітня 2021 року вбачається, що заборгованість станом на 12 березня 2025 року становить 14250,00 грн. яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 7500,01 грн. простроченої заборгованості за процентами 6750,00 грн.(а.с. 28)

Направлена ТОВ «Кредитсервіс» на адресу ОСОБА_1 , досудова вимога від 18 квітня 2025 року про погашення кредитної заборгованості залишена відповідачем без реагування.(а.с. 35).

Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо) Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_1 , взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, фактично отримані та використані ним кошти в добровільному порядку банку не повернуті, розмір відсоткової ставки був визначений при укладенні договору та погоджений відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості в розмірі 14250,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем за оплату професійної правничої допомоги слід зазначити наступне.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Як вбачається з матеріалів справи, 25 січня 2023 року між ТОВ «Кредитсервіс» та АО "Правовий діалог" укладено договір про надання правової допомоги № 25-01/2023 (а.с. 39-41).

Згідно акту № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25 січня 2023 року (а.с. 45) адвокатське об`єднання «Правовий діалог» надало ТОВ «Кредитсервіс» правничу допомогу у цивільній справі за позовом ТОВ «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, згідно якого вартість послуг складає 7000 грн. ТОВ «Кредитсервіс» перерахувало АО "Правовий Діалог" 7000 грн. за правову допомогу, що підтверджується копією платіжної інструкції № 6043 від 18 лютого 2025 року (а. с. 38).

Суд зауважує, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 7000 грн. є не обґрунтованим та завищеним.

Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання яких адвокат би витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року по справі N 201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 263-265, 273, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» заборгованість за кредитним договором № 210402-005 від 02 квітня 2021 року за період з 02 квітня 2021 року по 04 лютого 2022 року у розмірі 14250,01 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 7500,01 грн. простроченої заборгованості за процентами 6750,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» 2422 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору та витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 4000 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс», , місцезнаходження: вул. Коновальця Євгена, буд. 36-Д, м. Київ, 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Жовтоводсь кого міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК