Справа №442/7393/25
Провадження №2/442/2223/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1.11.1992 року зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Квартира є державною та не приватизованою. У вказаному житлі зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які за даною адресою не проживають більше двадцяти років, у 2004 році виїхали на постійне місце проживання у Чеську Республіку з того часу, відповідачі не оплачують комунальні послуги та не зберігають особистих речей у квартирі АДРЕСА_1 . Таким чином, відповідачі по справі з травня 2004 року з власної ініціативи не проживають у спірній квартирі без поважних причин, комунальні послуги та витрати на утримання квартири не сплачують, жодних перепон у проживанні їм ніхто не чинив та не чинить. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі перешкоджає його праву вільному користуванню, оскільки він не в змозі отримати субсидію у належному розмірі, вимушений сплачувати комунальні платежі у повному обсязі. Іншого житла ніж указане вище, в тому числі на праві особистої власності, він не має. Разом з тим, він не використав право на безоплатну приватизацію житла, передбачену ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», термін дії якої закінчиться у січня 2026 року. Скористатись своїм правом на приватизацію він не може, так як у вказаній квартирі зареєстрована його дочка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внуки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які протягом 20-ти років не проживають у даній квартирі, що підтверджується актом ОСББ`Терем- 4» від 12 вересня 2025 року, а тому виникла необхідність звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шулак О.І. в судове засідання не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності та без фіксування технічними засобами, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, відзив на позовну заяву не подавали, ухвалу про розгляд справи в загальному позовному провадженні було надіслано за адресою реєстрації останнього ( рекомендоване повідомлення міститься в матеріалах справи), відтак суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, за правилами позовного провадження, з особливостями встановленими гл.ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Факт не проживання відповідачів у спірній квартирі підтверджується Актом про відсутність (не проживання) осіб за місцем реєстрації від 12.09.2025р., згідно якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 , однак в квартирі не проживають, так як протягом тривалого часу перебувають за кордоном.

Як вбачається із Довідки № справи : ОАМ- 509023/МС-2025 від 01.12.2025р., виданої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якої вбачається, що вона має право дозволу на постійне проживання на території Чеської Республіки.

Як вбачається із Довідки № справи : ОАМ- 509123/МС-2025 від 01.12.2025р., виданої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з якої вбачається, що вона має право дозволу на постійне проживання на території Чеської Республіки.

Як вбачається із Довідки № справи : ОАМ- 509073/МС-2025 від 01.12.2025р., виданої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з якої вбачається, що вона має право дозволу на постійне проживання на території Чеської Республіки.

Зняття з реєстрації місця проживання особи, згідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІУ, здійснюється, окрім інших підстав, на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тощо.

б Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, провадиться у судовому порядку.

Підставою для визнаная особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Подібної позиції дотримується Верховний Суд при розгляді аналогічних спорів (постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 9 грудня 2020 року у справі № 209/2642/18).

Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз`яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Виходячи з наведеного, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням (квартирою) у будинках державного і громадського житлового фонду, у разі їх відсутності у жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців, а оскільки відповідачі не проживають у спірній квартирі понад 20 років, мають дозвіл постійного проживання від 26.09.2017р. на території Чеської Республіки, відтак із врахуванням вищезазначених обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні позивача підлягають до задоволення, оскільки хоча відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 , однак в квартирі не проживають, так як протягом тривалого часу перебувають за кордоном, що створює для позивача незручності, оскільки він додатково сплачує за зайвих осіб витрати по оплаті за комунальні послуги, не має можливості скористатися правом на безоплатну приватизацію житла, передбачену ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», а відтак заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими.

А відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 280, 284, 354ЦПК України, ст. 319, 405 ЦК України, у відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір», суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судові витрати в користь держави в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.

Відповідач ОСОБА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.

Відповідач ОСОБА_8 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.

Суддя Гарасимків Л.І.