Провадження № 2/761/6057/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Яцишина А.А.

представника позивача Колбасової І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» -Шкаленка Євгена Васильовича про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним договору позики, -

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», про визнання кредитного договору недійсним, відповідно до якої позивач просив суд: визнати недійсним кредитний договір № 09.06.2024-100001717 від 09.06.2024 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр».

23.09.2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Шкаленка Євгена Васильовича, про закриття провадження у справі, в якій представник відповідача просив суд: закрити провадження по справі № 761/12172/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання кредитного договору недійсним на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

В обґрунтування клопотання вказано, що предметом спору у даній справі є визнання недійсним кредитного договору № 09.06.2,24-100001717 від 09.06.2024, сторонами якого вказані ТОВ «Споживчий центр» (далі - товариство, відповідач) та ОСОБА_1 (далі - клієнт, позивач) в зв`язку з запереченням позивачем самого факту підписання та укладення цього договору. Станом на даний час у сторін відсутні будь-які не врегулюванні питання щодо предмету спору, оскільки ТОВ «Споживчий центр» після отримання та аналізу доказів, доданих до позовної заяви, визнало той факт, що позивач не підписував і не укладав кредитний № 09.06.2024-100001717 від 09.06.2024, внаслідок чого цей договір є нікчемним (не укладеним), про що повідомило ОСОБА_1 листом № 2049 від 22.09.2025. У цьому ж листі ТОВ «Споживчий центр» повідомило позивача про те, що заборгованість з цього договору списана та у відповідача відсутні будь-які вимоги за цим договором до позивача.

У клопотанні вказано, що станом на теперішній час обидві сторони визнають, що кредитний договір № 09.06.2024-100001717 від 09.06.2024 є нікчемним (не укладеним), оскільки не підписаний та не укладений ОСОБА_1 . У такому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. При цьому визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, оскільки відповідно до ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Станом на теперішній час відповідач, окрім визнання факту нікчемності (неукладеності) кредитного договору та направлення листа № 2048 від 22.09.2025, вчинив також і наступні дії, які призвели до відсутності будь-яких порушень прав позивача та відсутності предмета спору:- ТОВ «Споживчий центр» була списана кредитна заборгованість з кредитного договору № 09.06.2024-100001717 від 09.06.2025, що підтверджується карткою субконто та оборотно-сальдовою відомостями по вказаному договору за період з 09.06.2025 по 23.09.2025 та у обліку Товариства цей Договір був закритий, тобто Товариством вчинено всі дії, необхідні для запобіганню порушенню прав позивача; - ТОВ «Споживчий центр» було підготовлено та подано до правоохоронних органів заяву про вчинення кримінального правопорушення за фактом шахрайства та надані відповідні докази, що підтверджується копією заяви про вчинення кримінального правопорушення №2048 від 22.09.2025 та описом вкладення у поштове відправлення від 22.09.2025. З наведеного вбачається, що після вжиття вищеперерахованих заходів відсутній будь який спір між сторонами, оскільки і позивач, і відповідач згодні та зафіксували, що кредитний договір є неукладеним (нікчемним), відсутні будь-які порушення прав позивача, оскільки заборгованість з кредитного договору списана, договір закритий у обліку відповідача, відсутність вимог відповідача до позивача за договором оформлена листом №2048 від 22.09.2025.

13.10.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення відповідача щодо закриття провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала щодо задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про місце дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши думку представника позивача, Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про закриття провадження у справі підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В даному випадку слід зазначити, що справа перебуває в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва з березня 2025 року, а представник відповідача у клопотанні про закриття провадження у справі зазначає про вищевказані обставини, що виникли вже після відкриття провадження по справі.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсним кредитного договору №09.06.2024-100001717 від 09.06.2024 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» у зв`язку з запереченням позивачем самого факту підписання та укладення цього договору.

В своїй заяві, представник відповідача зазначає, що станом на даний час у сторін відсутні будь-які не врегулюванні питання щодо предмету спору, оскільки ТОВ «Споживчий центр» після отримання та аналізу доказів, доданих до позовної заяви, визнало той факт, що позивач не підписував і не укладав кредитний № 09.06.2024-100001717 від 09.06.2025, внаслідок чого цей договір є нікчемним (не укладеним), про що повідомило ОСОБА_1 листом №2048 від 22.09.2024. У цьому ж листі ТОВ «Споживчий центр» повідомило позивача про те, що заборгованість з цього договору списана та у відповідача відсутні будь-які вимоги за цим договором до позивача

Так, станом на теперішній час обидві сторони визнають, що кредитний договір № 09.06.2024-100001717 від 09.06.2024 є нікчемним (не укладеним), оскільки не підписаний та не укладений ОСОБА_1 . При цьому визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, оскільки відповідно до ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно клопотання та доданих до нього документів, відповідач, окрім визнання факту нікчемності (неукладеності) кредитного договору та направлення листа №2048 від 22.09.2025, вчинив також і наступні дії, які призвели до відсутності будь-яких порушень прав позивача та відсутності предмета спору:

- ТОВ «Споживчий центр» була списана кредитна заборгованість з кредитного договору № 09.06.2024-100001717 від 09.06.2024, що підтверджується карткою субконто та оборотно-сальдовою відомостями по вказаному договору за період з 09.06.2024 по 22.09.2025 та у обліку Товариства цей Договір був закритий, тобто Товариством вчинено всі дії, необхідні для запобіганню порушенню прав позивача;

- ТОВ «Споживчий центр» було підготовлено та подано до правоохоронних органів заяву про вчинення кримінального правопорушення за фактом шахрайства та надані відповідні докази, що підтверджується копією заяви про вчинення кримінального правопорушення №2048 від 22.09.2025р. та описом вкладення у поштове відправлення від 22.09.2025. З наведеного вбачається, що після вжиття вищеперерахованих заходів відсутній будь який спір між сторонами, оскільки і позивач, і відповідач згодні та зафіксували, що кредитний договір є неукладеним (нікчемним), відсутні будь-які порушення прав позивача, оскільки заборгованість з кредитного договору списана, договір закритий у обліку відповідача, відсутність вимог відповідача до позивача за договором оформлена листом №2048 від 22.09.2025р.

З наведеного вбачається, що після вжиття вищеперерахованих заходів відсутній будь-який спір між сторонами, оскільки і позивач, і відповідач згодні та зафіксували, що кредитний договір є неукладеним (нікчемним), відсутні будь-які порушення прав позивача, оскільки заборгованість з кредитного договору списана, договір закритий у обліку відповідача, відсутність вимог відповідача до позивача за договором оформлена листом № 2048 від 22.09.2025.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

У справі «Bellet v. France», Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення прав особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В даному випадку, зважаючи на вищевикладене та суть заяви представника позивача про закриття провадження по справі, предмет і підставу позову, суд приходить до висновку, що заява про закриття провадження по справі підлягає задоволенню та закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання кредитного договору недійсним.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 255, 259-261, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Шкаленка Євгена Васильовича про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним договору позики, - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання недійсним договору позики, - закрити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: