н/п 4-с/490/43/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши скаргу на дії/бездіяльність органу примусового виконання, у виконавчому провадженні №78042658 відкритому на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду Миколаївської області №477/1482/24 виданого 05.05.2025 року, подану стягувачко - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду міста Миколаєва зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, в якій заявниця просить суд: визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального ВДВС у місті Миколаєві щодо включення компенсації за надання соціальних послуг з догляду до Розрахунку заборгованості у ВП №78042658; визнати протиправною бездіяльність Центрального ВДВС щодо нездійснення належного перерахунку заборгованості за заявою від 24.11.2025 року; зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості у ВП №78042658 за весь період, виключивши з бази нарахування аліментів суми компенсації за догляд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025 року року, головуючим суддею визначено суддя Саламатіна О.В.

29.12.2025 року справу передано судді.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що заявниця оскаржує дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинені у виконавчому провадженні №78042658, відкритому на підставі виконавчого листа, Жовтневого районного суду Миколаївської області №477/1482/24 виданого 05.05.2025 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, на кожну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10 червня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При цьому, частиною першою статті 447 ЦПК України встановлено, що судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Також, частиною першою статті 448 ЦПК України встановлено, що скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Таким чином, дана скарга мала бути подана заявницею, яка є стороною виконавчого провадження - стягувачкою у виконавчому провадженні №78042658 відкритому на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду Миколаївської області №477/1482/24 виданого 05.05.2025 року саме до Жовтневого районного суду Миколаївської області - суду який розглянув справу як суд першої інстанції.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на викладене, відносно даного спору Центральний районний суд міста Миколаєва не може вважатись «судом, установленим законом» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та вимог ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, дану цивільну справу необхідно передати за підсудністю до Жовтневого районного суду Миколаївської області, який розглядав справу як суд першої інстанції та з виконанням судового рішення якого, пов`язане порушене процесуальне питання.

Статтею 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 260, 261, 353, 354, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Передати справу №490/11161/25 за скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, у виконавчому провадженні №78042658 відкритому на підставі виконавчого листа Жовтневого районного суду Миколаївської області №477/1482/24 виданого 05.05.2025 року, яка подана стягувачкою - ОСОБА_1 , за підсудністю до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін