Справа № 304/904/23
Провадження № 22-ц/4806/1055/25
У Х В А Л А

про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги

31 грудня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мельник Ярослав Юрійович, на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2025 року у складі судді Ганька І. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача виконавчий комітет Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача виконавчий комітет Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду від 10 жовтня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мельник Ярослав Юрійович, про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мельник Ярослав Юрійович, на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2025 року залишено без руху виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у первісній позовній заяві ОСОБА_1 , яка подана у 2023 р. міститься одна вимога немайнового характеру (про виселення).

Водночас у зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 містяться дві вимоги немайнового характеру (про визнання спільною сумісною власністю житлового будинку та земельної ділянки) та дві вимоги майнового характеру (про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки).

Апелянтом оскаржено рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору встановлюється в сумі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подання первісної позовної заяви та зустрічної позовної заяви - 2023 р.) за подання до суду позовної вимоги немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1073,60 грн.

Підпунктом 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір» (в редакції, чинній на день подання позовної заяви та зустрічної позовної заяви - 2023 р.) визначено, що при поданні позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1073,60 грн. та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб - 13420 грн.

Відповідно до пунктів 2, 9 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, не нижче його балансової вартості.

За приписами ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Верховний Суд неодноразово звертає увагу у своїх судових рішеннях на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Враховуючи заявлені позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами, а також вимоги апеляційної скарги, судовий збір за подання апеляційної скарги в частині оскарження трьох вимог немайнового характеру слід було сплатити 4831,20 грн. (1073,60 грн. х 3=3220,80 грн. х 150%).

З огляду на наведене, апелянту з урахуванням частково сплаченого збору у сумі 1610,40 грн. слід було доплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в частині оскарження трьох вимог немайнового характеру у розмірі 3220,80 грн.

Поряд з цим наявні у справі матеріалів не дозволяють встановити ціну позову в частині оскарження вимог майнового характеру за зустрічним позовом на час його пред`явлення.

Отже, апелянту необхідно було надати суду інформацію про ціну позову в частині вимог майнового характеру за зустрічним позовом, а також самостійно визначити розмір судового збору за подання апеляційної скарги в цій частині, підтвердивши такий розмір належними доказами (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості спірного нерухомого майна) та сплатити його за наведеними вище банківськими реквізитами в розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні зустрічної позовної заяви з урахуванням вартості майна, право власності на яке просила визнати за нею позивач за зустрічним позовом.

Подібні висновки викладені в ухвалах Верховного Суду від 07 жовтня 2025 року у справі № 678/1026/24 (провадження № 61-11919ск25), від 03 лютого 2025 року у справі №466/12252/23 (провадження №61-557ск25), від 31 березня 2025 року у справі №399/534/23 (провадження №61-3122ск25).

Апелянту надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснено, якщо відповідно до цієї ухвали у встановлений строк апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги, то апеляційна скарга буде визнана неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Копію ухвали від 10 жовтня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху доставлено до електронного кабінету представнику ОСОБА_1 - адвоката Мельника Ярослава Юрійовича, - 30 жовтня 2025 року, про що свідчать наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документу.

Згідно з ч.7 ст.272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Відповідно до ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З врахуванням того, що копію ухвали від 10 жовтня 2025 року доставлено до алектронного кабінету представника апелянта 30 жовтня 2025 року пізніше 17 години, відтак строк для виконання вимог ухвали закінчився 10 листопада 2025 року.

Однак, станом на сьогоднішній день, недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто.

Будь-які відомості про неможливість у встановлений строк виконання вимог ухвали від апелянта або апедставника апелянта, не надходили.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З врахуванням того, що недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто, відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мельник Ярослав Юрійович, на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача виконавчий комітет Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача виконавчий комітет Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: