Справа № 691/1328/25
Провадження № 2/691/982/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області під головуванням судді Синиці Л. П., за участю секретаря судового засідання Харук Л. Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, мотивуючи її тим, що його мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 95 років у с. Григорівське, Вознесенського району, Миколаївської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 73 років помер його батько ОСОБА_4 . Задовго до 2011 року відразу після смерті батька, позивач почав проживати з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та здійснювати за нею постійних догляд, дбав про неї та займався утриманням будинку до дня її смерті. У грудні місяці 2020 року ОСОБА_3 поїхала гостювати до доньки, сестри позивача ОСОБА_5 , яка на той час проживала в селі Григорівське, Вознесенського району, Миколаївської області, та ІНФОРМАЦІЯ_3 там і померла. Поховали ОСОБА_3 в с. Товста Черкаської області. Як виявилося у квітні 2025 року, за життя ОСОБА_3 склала заповіт, який датований 14.12.1991 року, згідно якого все майно заповіла позивачу ОСОБА_1 , про наявність якого йому не було відомо. На свято Пасхи та поминальні дні в 2025 році сестра ОСОБА_2 приїхала в с. Товста Звенигородського району Черкаської області, та повідомила, що при здійсненні капітального ремонту частини приміщення, для заселення орендарів, де до дня смерті проживала мати, знайшла заповіт. Позивач зібрав відповідні документи та звернувся до Шполянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері, який в свою чергу надав роз`яснення законодавства у листі від 05.08.2025 року № 337/02-14, та роз`яснив порядок звернення до суду, щоб визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки в установлений законом термін спадщину не прийняв. Нотаріусом встановлено, що згідно інформаціної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, із відповідними заяви про прийняття спадщини на спадкове майно спадкодавця ніхто не звертався. Строк був пропущений із обставин, які не залежали від волі позивача. Враховуючи вказані вище обставини, позивач ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з метою визначення додаткового строку, терміном у три місяці, для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , осікльки необізнаність спадкодавця про наявність заповіту є поважню причиною пропуску строку для прийняття спадщини та факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

02.10.2025 в справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання сторони не з`явились, повідомлені належно, що підтверджено матеріалами справи.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Милаш Г. А. в суд надала заяву в якій просить розгляд справи № 691/1328/25 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини проводити без її участі та участі позивава. Клопотання відсутні. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, представник Вільшанської селищної ради Адомський С. А. направив заяву про розгляд справи без їх участі, погоджуються щодо прийняття рішення.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_2 клопотала про розгялд справи без її участі, з`явитися до суду не має змоги, проживає в іншій області, проти задоволення позову не заперечує.

За нормами частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК Україн, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору у цій справі є вимога про надання додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що, як стверджує позивач, він не знав про складення спадкодавцем на його користь заповіту, що й є поважною причиною пропуску такого строку.

Відповідно до статей 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Судом встановлено, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 95 років в селі Григорівське Вознесенський район Миколаївська область, актовий запис № 177 від 25 травня 2011 року, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яка доводиться позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 матір`ю, що підтверджено актовим записом № 13 від 22.06.1949 року (копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 ) .

Згідно частини 1 статті 1221 ЦК України, місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на все її майно.

Відповідно до довідки від 15.07.2025 старости старостинського округу № 4 з центром в с. Товста Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області № 16 - 18/111/4, ОСОБА_1 прийняв спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме здійснив догляд за її майном проживаючи в її будинку.

Заповітом, за нормами частини 1 статті 1233 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на спадкування, згідно частини 1 статті 1223 ЦК України, мають особи, визначені у заповіті.

За життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснила заповідальне розпорядження, за яким заповіла все майно де б воно не було з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, ОСОБА_1 , який посвідчений секретарем виконкому Товстівської сільської Ради народних депутатів.

Згідно Витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі № 18939390 від 12.03.2009 вказаний заповіт зареєстрований за номером 46547905, номер в реєстрі нотаріальних дій 89, що свідчить про його чинність (не скасований та/або не змінений).

Як слідує з роз`яснення завідувача Шполянської державної нотаріальної контори від 05.08.2025 року № 337/02-14, про прийняття та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , то після її смерті спадкова справа не була заведена, номер інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справі та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) 82091568 від 05 серпня 2025 року. З заявами про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня її смерті ніхто не звертався. А тому видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно спадкодавця, нотаріус не вправі. Пропонує ОСОБА_1 звернутися до суду для вирішення питання про визначення строку для подання заяви про прийняття спадщини, після цього звернутися в нотаріальну контору і в указаний строк необхідно подати заяву про прийняття спадщини. І тільки після цього буде видане свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Та, за змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Аналогічна норма міститься в пункту 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Постановою Верховного Суду України від 23.08.2017 у справі № 6-1320цс17 зазначено, що правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок висловив і Верховного Суду у постанові від 26.06.2019, справа № 565/1145/17.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Позивач ОСОБА_1 в позові стверджує, що про наявність заповіту матері ОСОБА_3 складеного на його ім`я, стало відомо в квітні 2025 року.

Відповідач Вільшанська селищна рада позов визнали, вказавши у заяві про прийняття рішення на розсуд суду.

Спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_2 (третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову) не заперечила щодо задоволення позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої матері.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд приймає до уваги, що з огляду на таємницю спадкування, спадкоємець за заповітом може навіть не знати про наявність заповіту у разі, якщо особисто спадкодавець за життя не повідомив про намір заповідати все або частину належного майна саме йому.

Визначення додаткового строку для позивача ОСОБА_1 є необхідним для реалізації його законного спадкового права.

04.03.2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 133/1880/18, провадження № 61-12000св19 вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

Необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (правові позиції ВСУ у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017 року, а також ВС у справі № 565/1145/17 від 26.06.2019 року).

Враховуючи викладене, суд вважає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини такими, що дійсно створили для позивача ОСОБА_1 об`єктивні труднощі для своєчасного оформлення спадкових прав.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач та спадкоємець (третя особа по справі) не заперечували проти позову, суд визнає причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, що не мають стати причиною усунення від права спадкування, та визначає додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання відповідної заяви до нотаріуса.

Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат.

На підставі наведеного на керуючись ст. ст. 1121, 1223, 1233, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 9, 10, 12, 13, 76, 81, 82, 198, 200, 206, 247, 263 - 265, 315, 354 ЦК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) додатковий строк у три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Григорівське, Вознесенського району, Миколаївської області, Україна.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця