ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 646/2319/25

провадження № 22-ц/818/4838/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Савенка М.Є., Тичкової О.Ю.

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», в особі представника Ланового Євгена Миколайовича на заочне рішення Основ`янського районного суду м. Харкова від 03 червня 2025 року, постановлене суддею Серпутько Д.Є.,

в с т а н о в и в:

У березні 2025 ТОВ "ФК "Пінг-Понг" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якій просить: стягнути заборгованість за кредитним договором № 102059760 від 12.03.2021 року у розмірі 59175 грн 00 коп; у порядку розподілу судових витрат стягнути судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп; стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.03.2021 року за власного волевиявлення в Особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «МІЛОАН» ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту № 102059760. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Оскільки ТОВ «МІЛОАН» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 102059760 від 12.03.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Таким чином, ОСОБА_1 уклав Договір про споживчий кредит № 102059760 від 12.03.2021 року з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000 грн. 00 коп.

08.07.2021 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги №04Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 102059760 від 12.03.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача.

24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 102059760 від 12.03.2021 року.

Отже, порушення відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом.

Заочним рішенням Основ`янського районного суду м. Харкова від 03 червня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Пінг - Понг" - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» () заборгованість за кредитним договором №102059760 від 12.03.2021 в загальному розмірі 20025 (двадцять тисяч двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» (), судові витрати у розмірі 819 (вісімсот дев`ятнадцять) гривень 74 копійки та витрати на правничу допомогу у розмірі 2030 (дві тисячі тридцять) гривень 40 копійок.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ФК «Солвентіс» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, вирішити питання щодо судових витрат.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що Пунктом 1.4. Кредитного договору, визначено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 11.04.2021. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2,.2.3 цього Договору. Відповідно до пункту 2.4.1 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого пунктом 1.4 (у даному випадку 11.04.2021), а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Відповідачем були здійсненні платежі по погашенню тіла кредиту та процентів за пролонгацію про що свідчить розрахунок заборгованості. В даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Відповідач здійснив пролонгацію договору на 15 днів, тобто, погашення здійснив частково 11.04.2021., що відображено в розрахунку заборгованості, а по п. 2.3.1 Договору кредитор нарахував 15 днів по пільгових умовах за ставкою 1% від залишку тіла кредиту (135 грн * 15 днів). Вважає, що у спірному випадку строк кредитування пролонговувався та максимально міг бути продовженим на 60 днів (до 08.07.2021), а тому проценти за користування кредитом слід нараховувати на 90 днів, що включає в себе 30 (1% в день п. 1.5.2 Договору пільгові умови) днів строку початкового кредитування на пільгових умовах + 60 (стандартна (базові) умови 5% в день п.1.6. Договору) днів продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами договору про споживчий кредит № 102059760 від 12.03.2021 сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Щодо орієнтовного розрахунку судових витрат, повідомляє суду апеляційної інстанції, що судові витрати Апелянта складаються зі сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі = 3 633,60 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість відповідача за відсотками нараховувалася поза межами строку дії укладеного договору.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі рішення № 1778 єдиного учасника ТОВ «ФК «Пінг-Понг» від 01.07.2025 року та відповідного наказу № 70-к від 01.07.2025 року, з цієї дати змінено найменування Товариства зобмеженою відповідальність«Фінансова компанія «Пінг-Понг» на Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС».

12.03.2021 року в Особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «МІЛОАН» ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту № 102059760. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. ТОВ «МІЛОАН» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердив прийняття умов Договору про споживчий кредит № 102059760 від 12.03.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Таким чином, ОСОБА_1 уклав Договір про споживчий кредит № 102059760 від 12.03.2021 року з ТОВ «МІЛОАН». На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000 грн 00 коп.

08.07.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №04Т, ТОВ «МІЛОАН» () відступлено право вимоги за кредитним договором № 102059760 від 12.03.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (), відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача.

24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 102059760 від 12.03.2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «МІЛОАН» свій обов`язок виконав повністю, надав відповідачу кредит згідно до умов кредитного договору.

Отже, до стягнення з відповідача ОСОБА_1 за даним кредитним договором №102059760 від 12.03.2021 року позивачем заявлена заборгованість в загальному розмірі 59175 грн 00 коп, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 13500 грн 00 коп; заборгованість за відсотками становить 45675 грн 00 коп.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

На підставі частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

У наданих позивачем документах міститься відмітка про те, що підпис позичальника накладений в електронному вигляді шляхом одноразового ідентифікатора.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

У статті 11 цього Закону передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Проелектронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття12 вказаного Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частинами 1 і 2 статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд першої інстанції, встановивши обставини справи та оцінивши надані учасниками справи докази, прийшов до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав у ТОВ «Мілоан» кредитні кошти та не повернув їх у визначені договором строки разом із нарахованими відсотками, отже має непогашену заборгованість за тілом кредиту в сумі 13500 грн. та відсотками нарахованими за 30 днів користування кредитом в сумі 6525 грн. і кредитна заборгованість в сумі 20025 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не переглядається, оскільки учасниками справи не оскаржується.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог ТОВ «ФК «Пінг-Понг» про стягнення 39150 грн відсотків, суд першої інстанції виходив із того, що договором, який підписаний відповідачем, також визначений строк його дії, який становить 30 днів та відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення по кредитному договорі № 102059760 убачається, що відповідачем ОСОБА_1 11.04.2021 сплачено комісію за пролонгацію та вказаний кредитний договір № 102059760 пролонговано ще на 15 днів, тому саме протягом 45 днів (30 днів строк кредитування + 15 днів пролонгація) кредитор мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки.

Згідно з частиною першоюстатті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною першоюстатті 1050 ЦК Українипередбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другоїстатті 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором та пенюприпиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чиуразі пред`явлення до позичальника вимоги згіднозчастиною другоюстатті1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другоюстатті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (правовий висновок, викладений упостановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 444/9519/12, постановах від 04 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі N 202/4494/16-ц).

Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі N 910/4518/16).

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів зауважує, що право позикодавця нараховувати проценти після 27 січня 2020 року впродовж 60-ти календарних днів, яке встановлене сторонами у пункті 2.2.1 кредитного договору, то цей пункт кредитного договору розташований в розділі, яким врегульовано правомірну поведінку сторін ("Загальні умови"), водночас кредитний договір містить окремий розділ, що регулює відповідальність позичальника ("Відповідальність сторін"). Позивач у наданих суду розрахунках заборгованості з процентів за період поза межами строку кредитування нарахував суми саме як проценти за "користування кредитом", а не як міру відповідальності на підставістатті 625 ЦК України.

Ураховуючи наведене, відсутні правові підстави для стягнення з позичальника процентів, передбачених кредитним договором, поза межами строку кредитування.

Зазначене тлумачення умов кредитного договору відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 05 квітня 2023 року у справі N 910/4518/16.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що вимога позивача про стягнення із ОСОБА_2 процентів за користування кредитом у розмірі 39150грн, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає, як це вірно зазначив суд першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг», в особі представника Ланового Євгена Миколайовича залишити без задоволення.

Заочне рішення Основ`янського районного суду м. Харкова від 03 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.П. Пилипчук

Судді: О.Ю. Тичкова

М.Є. Савенко