Справа № 645/9487/25
Провадження № 2-з/645/54/25
У Х В А Л А

іменем України

31 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м. Харкова Шарко О.П. , розглянувши заяву представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про визнання права на іпотеку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ,в якому просить суд визнати за Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» (, МФО 300346, п/р № IBAN НОМЕР_1 . Місцезнаходження: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100) право іпотеки на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), на умовах, передбачених договором іпотеки № 825/4-40/9/7-159 від 13 грудня 2007 року. Внести запис до Державного реєстру іпотек про обтяження іпотекою нерухомого майна, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), на умовах, передбачених договором іпотеки № 825/4-40/9/7-159 від 13 грудня 2007 року, та внести відповідний запис в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження вказаного приміщення

Ухвалою судді від 31.12.2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Також представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт та заборону реєстраційних дій на відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продаж, перерозподіл часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділ часток, об?єднання часток, зміну площі об?єкту будь кому і в будь який спосіб чи вчиняти будь-які дії щодо продажу відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продажу, перерозподілу часток. внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділу часток, об?єднання часток, зміни площі об?єкту будь-кому і в будь-який спосіб щодо нерухомого майна а саме: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101)

В обґрунтування заяви зазначив, що 13.12.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту N? 825/2-40/1/7-144. 10.09.2019 Загальними зборами АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк», приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно рішення N? 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна прав та обов?язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у даному акті, з 15.10.2019 виникає у АТ «Альфа-Банк». Протоколом N? 4/2019 позачергових загальних зборів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 було вирішено затвердити Передавальний. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов?язків за передавальним актом від 15.10.2019 є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов?язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019. На підставі зазначених документів правонаступником Акціонерної товариства «Укрсоцбанк» та належним кредитором за Кредитним договором та спірним договором іпотеки с Акціонерне товариство «Альфа-Банк». В подальшому 01.12.2022 АТ «Альфа-Банк» було змінено назву на АТ «СЕНС БАНК». Таким чином, Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» с правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк».

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 48 000 доларів США, зі сплатою 12,75% процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості з кінцевим терміном погашення 10.12.2014. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що кредит надається на поточні потреби. Згідно п. 1.3. в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов?язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, Кредитор укладає: в день укладення цього Договору - з позичальником іпотечний договір, за умовами якого позичальник передає Кредитору в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , заставною вартістю 303 000 грн. (п. 1.3.1.) З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту укладено іпотечний договір N? 825/4-40/9/7-159 від 13 грудня 2007 року, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2 . Іпотечний договір N? 825/4-40/9/7-159 від 13 грудня 2007 року був укладений за згодою установленому Законом порядку. Відповідно з пунктом 1.1. Договору іпотеки встановлено, що Іпотекодавець передає в Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, надалі - «Основне зобов?язання», наступне нерухоме майно - квартиру двокімнатну, загальною площею 49,8 кв. м, житловою площею 28,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . 18 лютого 2019 року державний реєстратор Красноградської районної ради Харківської області Литвиненко Л. В. зареєструвала право власності на спірну квартиру за АТ «Укрсоцбанк» у порядку звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку». 03 червня 2019 року між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Онищенко С. В. та зареєстрований у реєстрі за N? 1722 Всі вищевказані обставини встановлені судовими рішеннями, копії яких додаються, у інших цивільних справах за участі тих самих осіб, а тому не підлягають доказуванню. У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АІ «Укрсоцбанк», Красноградської районної адміністрації Харківської області державного реєстратора Красноградської районної адміністрації Харківської області про захист порушеного права споживача фінансових послуг, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у справі N? 645/3067/19. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 травня 2019 року вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, направлені на відчуження квартири. У справі N? 645/3067/19 рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року та постановою Верховного Суду від 03 серпня 2022 року, визнано неправомірним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 18 лютого 2019 року (індексний номер - 45577535) державного реєстратора Красноградської районної адміністрації Харківської області Литвиненко Л. В. про реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_4 . Судовими рішеннями у даній справі, зокрема, встановлено, що Відповідач ОСОБА_1 , є Іпотекодавцем за договором N? 825/4-40/9/7-159 від 13 грудня 2007 року, відтак дана обставина не підлягає додатковому доказуванню. Крім того, у липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених вимог просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , укладений 03 червня 2019 року між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (правонаступник - АТ «СЕНС БАНК»), та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Онищенко С. В (справа N? 645/4045/19). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2021 року у справі N? 645/4045/19, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року та постановою Верховного Суду від 19 лютого 2024 року, позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , укладений 03 червня 2019 року між АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Онищенко С. В За наслідками розгляду зазначених цивільних справ предмет іпотеки вибув з власності Позивача та був повернутий у власність Відповідача ОСОБА_1 . Окрім того, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 травня 2023 року у справі N? 645/1588/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_4 , що є предметом іпотеки згідно з Іпотечним договором N? 825/4-40/9/7-159 від 13 грудня 2007 року, за відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по частині. В подальшому, 11.07.2023 у зв?язку з скасуванням рішення про реєстрацію права власності за Банком та поділом майна подружжя на підставі вказаних вище судових рішень; Відповідачами було зареєстровано за собою право власності на спірне майно, а саме квартиру АДРЕСА_4 , за собою по частині.

Станом на сьогодні зобов?язання за Кредитним договором не виконано. Відповідно до виконавчого листа справа N? 6-1583/2010 Дніпровського районного суду м. Києва, від 01.10.2010 року, на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто солідарно з Відповідачів заборгованість за кредитним договором N? 825/2- 40/1/7-144 від 13.12.2007 року, в розмірі 373 171,37 грн. На підставі виконавчого листа справа N? 6-1583/2010 Дніпровського районного суду м. Києва, від 01.10.2010, було відкрито виконавче провадження N? 24531741. В подальшому, відповідно до постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 29.09.2014, ВП N? 24531741, виконавче провадження було завершено, а виконавчий лист повернуто стягувачеві у зв?язку з дією мораторію на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті (копія виконавчого листа та постанови від 29.09.2014 додається). Однак, як вбачається з Витягу реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про іпотеку та обтяження внесений не був та не може бути внесений Позивачем в позасудовому порядку, оскільки відповідно до укладеного договору Іпотеки N? 825/4-40/9/7-159 від 13 грудня 2007 року Іпотекодавцем виступав лише ОСОБА_1 . Разом з тим, на даний час Іпотекодавцями фактично являються обидва Відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . У постанові Верховного Суду у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2023 року у справі N? 523/8641/15 (провадження N? 61-9085сво21) зроблено висновок, що якщо в іпотеку передане майно, яке є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, і на момент такої передачі зареєстроване на праві власності за одним із подружжя, то наступний поділ цього майна з визначенням часток кожного із подружжя не припиняє Спільна сумісна власність подружжя припинена шляхом перетворення у спільну часткову власність. Тобто колишнє подружжя залишаються співвласниками майна, що е частковою спільною власністю, право власності до іншої особи не перейшло, а змінено вид спільної власності. У разі задоволення позову одного з подружжя про визнання права на частку в праві спільної власності на майно, яке перебуває в іпотеці, інший з подружжя, який не був стороною договору іпотеки, а надав лише згоду на вчинення договору іпотеки іншим з подружжя, стає співіпотекодавцем. У зв?язку з несвоєчасним виконанням зобов?язань за договором кредиту у Відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитним договором, однак Позивач позбавлений можливості захистити своє порушене права та звернутися стягнення на предмет іпотеки.

Сторони до судового засідання не викликалися.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцем знаходження предмета спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Аналогічну правову позицію наведено у постановах від 30.03.2018 Верховного Суду у справі № 905/2130/17 та від 13.02.2018 у справі № 911/2930/17.

Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом прав яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в цивільному процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на ефективний засіб юридичного захисту встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» було зазначено що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно дост.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, ціни позову, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співрозмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що в даному випадку заява підлягає до задоволення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.150-153, 258-260, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про визнання права на іпотеку, - задовольнити .

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про визнання права на іпотеку шляхом накладення арешту та заборони реєстраційних дій на відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продаж, перерозподіл часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділ часток, об?єднання часток, зміну площі об?єкту будь кому і в будь який спосіб чи вчиняти будь-які дії щодо продажу відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продажу, перерозподілу часток. внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділу часток, об?єднання часток, зміни площі об?єкту будь-кому і в будь-який спосіб щодо нерухомого майна а саме: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101)

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення до виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Немишлянського районного

суду м. Харкова О.П.Шарко