Провадження № 6/756/423/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судового засідання Тагієва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Назара Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

УСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань за виконавчим листом №2-801/12, виданого 18.05.2013 Оболонським районним судом міста Києва.

В обґрунтування подання зазначено, зокрема, що на виконанні у приватного виконавця Павлюк Н.В. знаходиться виконавче провадження №63982655 з виконання виконавчого листа №2-801/12, виданого 18.05.2013 Оболонським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 28998,60 доларів США та 138457,11 грн, а також судових витрат по справі в сумі 3339,00 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.12.2020 була скерована рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення на поштові адреси боржника та стягувача, відтак боржник ОСОБА_1 повідомлений про початок примусового виконання. Постанова приватного виконавця від 29.12.2020 та 15.09.2022 накладено арешт на кошти боржника у банківських установах, проте залишок коштів ОСОБА_1 недостатній для виконання постанови. Також, постановою приватного виконавця від 29.12.2020 накладено арешт на майно боржника, однак згідно відомостей електронних реєстрів у боржника відсутнє нерухоме майно, на яке можна звернути стягнення. Встановлено, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Постановою приватного виконавця від 22.07.2021 накладено арешт на частку боржника у Товаристві з обмеженою відповідальністю «АМІРА ТУР КОМПАНІ». Згідно відповіді ПФУ встановлено, що боржник не працює та доходу не отримує. 20.11.2025 боржнику скеровано виклик приватного виконавця на 03.12.2025 із вимогою явки в офіс приватного виконавця та надання документів. Проте, боржник на виклик приватного виконавця не з`явився, про причини неявки не повідомив. Згідно відповіді Управління ДМС в Київській області, ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України з терміном дії до 11.05.2026. Таким чином, боржник має можливість перетнути кордон і уникнути виконання рішення суду. Згідно відповідей Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, встановлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження боржник перетинав державний кордон України. Таким чином, вжиті приватним виконавцем заходи не призвели до виконання рішення суду боржником, боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Враховуючи, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення виконавець вважає, що виникла потреба щодо вжиття заходу примусового виконання тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України на строк до повного виконання судового рішення, згідно виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва №2-801/12, виданого 18.05.2013.

У судове засідання приватний виконавець не з`явився, про день, час і місце судового розгляду повідомлений.

У відповідності до ч.4 ст. 441 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участі державного (приватного) виконавця. Оскільки приватний виконавець в судове засідання не з`явився, суд вважає можливим здійснити розгляд подання за відсутності приватного виконавця.

Дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

18.05.2013 Оболонським районним судом міста Києва на виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16.05.2012 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, видано виконавчий лист №2-801/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 28998,60 долара США та 138457,11 грн, а також судових витрат по справі в сумі 3339,0 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. від 23.12.2020 відкрито виконавче провадження ВП №63982655 з примусового виконання виконавчого листа №№2-801/12, виданого 18.05.2013.

29.12.2020, 15.09.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. винесено постанови про арешт коштів боржника.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. у межах виконавчого провадження №63982655 винесено постанову про арешт майна боржника від 29.12.2020.

Відповідно до відповідей на запит №104421574 від 31.05.2021, №144220535 від 05.09.2022, №185629108 від 21.12.2023, №188306341 від 16.01.2024, №303308699 від 29.11.2025, до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби.

Відповідно до відповідей на запит №185299083 від 18.12.2023,№219241137 від 07.08.2024, №266494161 від 03.05.2025 до Пенсійного фонду України, відсутні дані про отримання доходу ОСОБА_1 .

Відповідно до відповідей на запит № 170819989 від 06.08.2023, №219505545 від 08.08.2024 до Державної податкової служби України, інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фiзичних осiб податковим агентом, та/або суми доходiв, отриманих самозайнятими особами, i суму утриманого ними податку, а також суму рiчного доходу, задекларованого фiзичною особою в податковiй декларацiї про майновий стан i доходи, в Державному peєcтpi вiдсутня.

Відповідно до відповідей на запит №93355751 від 30.12.2020, № 94937241 від 25.01.2021, № 178765374 від 23.10.2023, №219842606 від 10.08.2024, №274149617 від 12.06.2025 до Державної фіскальної служби України, боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на обліку в органах ДФС не перебуває.

Також, відповідно до відповідей на запит №93355747 від 30.12.2020, №104421557 від 31.05.2021, №144220497 від 05.09.2022 до Державної фіскальної служби України, інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.

Згідно з інформацією Центрального міжрегіонального управління Державної служби у м. Києві та Київській області Державної міграційної служби України від 04.12.2025 №8010.5.1-59182/80.3-25, відповідно до обліків Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 12.07.2012, органом 8029, термін дії до 12.07.2022; паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданим 11.05.2016, органом 8099, термін дії до 11.05.2026.

Відповідно до відповіді на запит №301964391 від 20.11.2025 до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону, ОСОБА_3 за період з 23.12.2020 по 20.11.2025 неодноразово перетинав кордон, останній перетин: 06.02.2022, напрям перетину: в`їзд.

20.11.2025 приватним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 скеровано виклик приватного виконавця, в якому зобов`язав боржника з`явитись до виконавця 03.12.2025, 12:00 за адресою: АДРЕСА_1 , щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника від 10.12.2025, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За приписами ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Пункт 5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» встановлено, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Положеннями ст. 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Тобто, застосовуючи ст. 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Застосовуючи викладені вище принципи, суд зауважує, що ОСОБА_1 дійсно має виконувати зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням.

Однак, сама по собі наявність невиконаного судового рішення не може бути підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі своєї країни.

Звертаючись до суду з поданням, приватний виконавець посилався на те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, не вживаючи заходів щодо виконання рішення суду.

Суд вважає за доцільне відмітити, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Тобто, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України».

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Але самі по собі наявність невиконаних грошових зобов`язань, не можуть бути підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі своєї країни. Приватним виконавцем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що боржник намагається виїхати за межі України, щоб уникнути виконання рішення суду.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Проте, як установлено судом обставини, на які посилається виконавець, об`єктивно не підтверджені наданими матеріалами.

З наданих виконавцем матеріалів встановлено, що наявність у боржника права власності на нерухоме майно перевірялася лише відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тоді як в п. 1 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 в редакції від 17.02.2010 встановлено, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об`єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ), створеними до набрання чинності Законом України від 11.02.2010 N1878-VI ( 1878-17 ) "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Разом, з тим така інформація (наявність реєстрації права власності на нерухоме майно за боржником в органах БТІ) виконавцем перевірена не була.

Також слід зауважити, що згідно із з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Стаття 28 вищезазначеного Закону встановлює обов`язок виконавця надсилати постанову про відкриття виконавчого провадження, рекомендованим поштовим відправленням.

Наявні у матеріалах справи докази та матеріали виконавчого провадження не містять підтвердження факту належного отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, приватним виконавцем до подання та матеріалів виконавчого провадження не долучається рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення боржнику.

Крім того, у поданні приватного виконавця не обґрунтовано, в чому є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню існуючої заборгованості.

Отже, у матеріалах подання відсутні докази, які б свідчили про те, що виконавець у повній мірі у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» використав усі надані йому права у точній відповідності із законом.

Відповідно до імперативних вимог Цивільного процесуального кодексу України особа, яка звертається в суд із позовом, заявою, скаргою чи поданням зобов`язана не тільки викласти всі обставини на підтвердження своїх вимог, але й зазначити відповідні докази на їх підтвердження.

Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що необхідність застосування по відношенню до боржника обмеження у праві виїзду за межі України не доведена, тому у поданні приватного виконавця слід відмовити.

Керуючись статтями 260-261, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Назара Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя М. М. Ткач