Справа № 462/8716/25
УХВАЛА

30 грудня 2025 року м. Львів

суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши заяву про самовідвід судді Залізничного районного суду м. Львова Мруць Ірини Степанівни у цивільній справі № 462/8716/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,

встановив:

у провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває справа № 462/8716/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.

05.11.2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судді Мруць І.С. для розгляду передано матеріали цивільної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу слухати у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін.

30.12.2025 року суддею Залізничного районного суду м.Львова Мруць І.С. заявлено самовідвід у даній справі з мотивів того, що відповідач ОСОБА_1 залучений до здійснення правосуддя у вказаному судді як присяжний, тому вважаю, що вказані факти можуть викликати, як в учасників справи, так і у безсторонньої особи сумнів щодо об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи.

Дослідивши заяву про відвід головуючого судді Мруць І.С. та перевіривши матеріали цивільної справи №462/8716/25, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 9 ст. 40 ЦПК України).

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. У світлі прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року) у справі «Волкова проти України») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи, що відповідачем у справі є Хамуляк В.О. який є присяжним у Залізничному районному суді м. Львова та неодноразово приймав участь при розгляді справ у вказаному суді, де здійснює правосуддя і суддя Мруць І.С., з метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості останньої, а також для забезпечення справедливого, об`єктивного та неупередженого розгляду даної цивільної справи повноважним судом, встановленим законом, суд дійшов переконання, що заява судді Мруць І.С. про самовідвід є підставною та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суд -

постановив:

заяву про самовідвідсудді Залізничного районного суду м. Львова Мруць Ірини Степанівни у цивільній справі № 462/8716/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів задовольнити.

Матеріали справи № 462/8716/25 передати до канцелярії Залізничного районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.С. Мруць