Провадження № 2-др/761/220/25
У Х В А Л А

Іменем України

15 грудня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Картель Буд» про визнання майнових прав, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.2025 року, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Картель Буд» про визнання майнових прав, задоволено та визнано за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:0046.

Разом з тим, 19.07.2025 року представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

25.08.2025 року до суду надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» в якому представник просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та зменшити витрати позивача на правничу допомогу на 8 000,00 грн. Заява обгрунтована тим, що представником позивача не подано усіх документів, подання яких є необхідним для визначення розміру витрат на правничу допомогу, зокрема до заяви про ухвалення додаткового рішення не долучено детального опису робіт (наданих послуг); представником Позивача не долучено до матеріалів справи жодного документа, який би визначав порядок розрахунків між сторонами та свідчив про те, що судові витрати підлягають сплаті у майбутньому. Представник Позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення не долучив детального опису робіт (наданих послуг), тобто не дотримано вимоги ч. 3 ст. 137 ЦПК України, що є підставою для відмови у задоволенні вимоги про розподіл судових витрат. Наявна у матеріалах справи, копія акта-розрахунку № 1 виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги № 12/03/18-ЮП/IL-16 від 11 березня 2018 року, на яку посилається представник Позивача у своїй заяві, - не є заміною детального опису робіт (наданих послуг) в розумінні процесуального закону, оскільки законодавцем визначено чіткий та однозначний документ, який має бути подано учасником сплати для визначення розміру витрат на правничу допомогу та не передбачено можливості його заміни будь-яким іншим документом. Акт-розрахунок № 1 виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги № 12/03/18-ЮП/IL-16 від 11 березня 2018 року не містить відомостей про дати надання таких послуг. Також, вказаний акт-розрахунок не містить номеру цивільної справи. Акт-розрахунок підписаний лише адвокатом Конюшко Д.Б., що не є свідченням прийняття Позивачем таких послуг взагалі, а отже не свідчить і про сплату їх вартості чи виникнення обов`язку сплати їх вартості у подальшому. У тексті заяви про ухвалення додаткового рішення представником Позивача не зазначається про те, що вартість правничої допомоги підлягає сплаті у виді післяплати та не надає жодних доказів сплати Позивачем на користь свого представника вартості послуг із надання правничої допомоги. Проаналізувавши умови, наявного в матеріалах справи договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Конюшко Д.Б. можливо ствердити, що п. 4.1. визначає обов`язок сплати вартості послуг за результатом їх надання, оскільки дослівний зміст п. 4.1. визначає: «за послуги надані адвокатом, замовник сплачує кошти в розмірі, який зазначається в додатку №1 до цього договору». Як стверджує представник Позивача, послуги зазначені в акті-розрахунку № 1 вже надані, однак доказів сплати їх вартості - матеріали справи не містять, як не містять і додатку № 1 до договору, який визначає розмір грошових коштів, який підлягає сплаті за надання правової допомоги. На переконання Відповідача-1 заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу не відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), як не відповідає і обсягу наданих адвокатом послугта виконаних робіт.

Згідно з положеннями ч.3 ст.270 ЦПК України, оскільки суд вирішує лише питання про судові витрати розгляд заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали вищезазначеної справи суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Картель Буд» про визнання майнових прав, позов задоволено та визнано за ОСОБА_1 майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: однокімнатну ква ртиру АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер :91:050:0046.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) (далі - Закон) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 18.12.2019 року, справа №522/17845/15-ц зазначає, що правові підстави для стягнення винагороди адвоката за надані послуги (гонорар) мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а саме договором про надання правової допомоги, письмовими документами про проведені розрахунки між сторонами договору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Як вбачається з договору про надання правничої допомоги від 11.03.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Конюшко Денисом Борисовичем, за послуги надані Адвокатом, Замовник сплачує кошти в розмірі, який зазначається в додатку №1 до цього Договору (п.4.1 Договору).

Представник позивача надав суду лише Договір про надання правничої допомоги від 11.03.2018 року, однак у справі відсутній Додаток №1 до цього договору, підписаний сторонами, а тому суд позбавлений можливості встановити, що у відповідності до вимог чинного ЦПК України та умов договору ОСОБА_1 прийняв надані адвокатом Конюшко Денисом Борисовичем послуги, відсутній розра хунок наданих адвокатом послуг, які підлягають стягненню після вирішення справи по суті.

Таким чином, оскільки судом не встановлено передбачених законом підстав, за наявності яких суд може ухвалити додаткове рішення в цій частині, суд вважає за необхідне відмовити представнику позивача в ухваленні додаткового рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 81, 133, 137, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - Конюшко Дениса Борисовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Картель Буд» про визнання майнових прав.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: Н.Г. Притула