ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2972/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року місто Київ

Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Боярської Є.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що 03.12.2010 року, між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1784. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.07.2013 року, шлюб між сторонами було розірвано. За час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стосунки в сім`ї завжди були погані і шлюб тримався на почуттях та бажанні позивача зберегти сім`ю та змінити відносини. Напружені відносини в сім`ї були через те, що відповідач ніколи не виконував свої обов`язки батька, не забезпечував дітей, виносив речі, техніку та гроші з дому, міг бути відсутній по декілька днів. Відповідач не приділяв жодної уваги дітям. Декілька разів відповідач залишав сім`ю, але згодом повертався. Народження дітей ніяк не змінило відношення відповідача він не гуляв з дітьми, не доглядав і не утримував. Востаннє відповідач пішов з дому у 2013 році, коли доньці було 6 місяців, залишивши позивача з двома маленькими дітьми без грошей і продуктів та вимкнув телефон. Позивач не знаходилась в відпустках по догляду за дітьми, завжди працювала, утримуючи дітей самотужки. Зі святами батько дітей не вітав, не цікавиться їх розвитком, здоров`ям, навчанням, взагалі життям, приїздив пару разів, але на фото вже дітей не впізнав. Позивач вживала заходи, щоб відповідач виконував батьківські обов`язки, оскільки син дуже його чекав, вона просила відповідача хоча б дзвонити сину, але марно. Навпаки він міг пообіцяти сину подарунок і не купити, чим ображав дитину.

03.02.2023 року позивачем було укладено шлюб із ОСОБА_6 , який зареєстрований Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Наразі родина проживає дружно, діти та вітчим добре ставляться один до одного. Вітчим взяв на себе виконання батьківських обов`язків щодо дітей позивача. Діти відвідують середню загальноосвітню школу № 223 в м. Києві відповідно в 5 та 7 класах, характеризуються позитивно. З огляду на вище викладене, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей та забезпечення здобуття ними повно загальної середньої освіти. ОСОБА_3 дієздатний та працездатний чоловік, свідомо не утримує дітей від народження, не приймає жодної участі у їх вихованні, спілкуванні, не цікавиться ними, їх розвитком, станом здоров`я, вибором місця навчання. Відповідач живе своїм життям, в якому діти відсутні. Служба у справах дітей в даному випадку не може вплинути на відповідача та сприяти виконанню ним своїх обов`язків, оскільки він такого бажання не має. Враховуючи викладене, позивач як законний представник інтересів дітей, вимушена звернутися до суду за захистом їх порушених прав на належне виховання та утримання, тому просить ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 стосовно його дітей.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21.08.2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 третя особа служба у справах дітей та сім`ї, органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав направлена за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05.11.2024 року, по справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 30.04.2025 року, було витребувано з Державної прикордонної служби інформацію про перетин кордону відповідачем ОСОБА_3 , а також з Пенсійного фонду України інформації про сплату ОСОБА_3 єдиного соціального внеску.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29.08.2025 року у справі було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з викладених у позовній заяві підставами та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку.

Представник третьої особи служби справах дітей, органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_7 зазначила, що вона є троюрідною сестрою позивача. Відповідач у 2013 році покинув родину і більше не з`являвся. Про дітей не турбується і матеріально їм не допомагає.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що вона хрестила доньку позивача та знайома з нею з 2007 року. Раніше позивач працювала у свідка. З відповідачем бачилась кілька разів та він просив у свідка гроші в борг. Зі слів позивача свідку було відомо, що відповідач несподівано покинув родину та до неї звертались колектори з приводу сплати боргів відповідача. Пізніше свідок неодноразово відвідувала позивача та допомагала їй матеріально. Після того, як відповідач покинув родину він абсолютно не допомагав дітям.

Свідок ОСОБА_9 допитана під час судового розгляду також вказала, що є знайомою позивача. Вона неодноразово відвідувала родину позивача. Відповідача бачила кілька разів. Позивач намагалась як могла забезпечити родину. Після того, як відповідач пішов з родини він ніяким чином не допомагав та не утримував дітей.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 03.12.2010 року, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження виданого повторно серії НОМЕР_2 від 03.03.2011 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , батьками якого зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Зі змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.08.2012 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , батьками якої зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23.07.2013 року, було розірвано шлюб зареєстрований 03.12.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції від 03.02.2023 року, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини ОСОБА_1 .

Зі змісту витягу з реєстру Київської територіальної громади, вбачається, що ОСОБА_4 . ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №105 виданої середньою загальноосвітньою школою №223 від 07.05.2024 року, ОСОБА_14 , вбачається, що він дійсно навчається в 7-В класі вказаної школи Святошинського району міста Києва.

Згідно довідки №106 виданої середньою загальноосвітньою школою №223 від 13.05.2024 року, ОСОБА_5 вбачається, що вона дійсно навчається в 5-В класі вказаної школи Святошинського району міста Києва.

Зі змісту характеристики виданої на ім`я ОСОБА_4 від 07.05.2024 року, вбачається, що останній навчається у школі з першого класу. Зарекомендував себе старанним, сумлінним, працелюбним учнем. Навчальним рівнем володіє на достатньому рівні. ОСОБА_4 стриманий, врівноважений, доброзичливий. У колективі почуває себе добре. За час навчання у школі, відвідує батьківські збори і цікавиться успіхами сина тільки мати ОСОБА_1 .

Відповідно до характеристики виданої на ім`я ОСОБА_5 від 13.05.2024 року, остання навчається у школі з 01.09.2019 року. За час навчання зарекомендувала себе як старанна та дисциплінована учениця. На заняттях уважна та активна. Школу відвідує постійно, пропусків уроків не має. До виконання громадських доручень ставиться дбайливо. Бере активну участь у житті школи та класу. ОСОБА_5 спокійна, врівноважена, розсудлива та товариська. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Мати приділяє належну увагу вихованню доньки, цікавиться її успіхами у навчанні.

Згідно відповіді на адвокатський запит №374 від 23.05.2024 року, наданої КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №2, укладено декларації про вибір лікаря який надає первинну медичну допомогу дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з лікарем педіатром Матросовою Г.О . Законним представником дітей в деклараціях вказано ОСОБА_1 .

Зі змісту довідки КНП "Клінічна лікарня психіатрія" №527 від 09.05.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 за наявними даними за медичною допомогою не зверталась.

Відповідно до довідки КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня Соціотерапія" №496066 від 09.05.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 за наявними документами під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.

Згідно довідки виданої ТОВ "Еліт-Україна" від 13.05.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 займає посаду старший комірник та отримала дохід за період з 01.05.2023 року по 30.04.2024 року в сумі 452526,74 грн.

Зі змісту інформації наданої з центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13.05.2025 року, вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованої територією громадянином України ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в період з 01.08.2019 року по 19.08.2024 року в базі даних не виявлено.

Відповідно до інформації з ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.06.2025 року неможливо надати інформацію з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на ОСОБА_3 , 1983 року народження щодо сплати єдиного соціального внеску та про його дохід за період з 01.02.2024 по 19.08.2024 року у зв`язку з відсутністю інформації в реєстрі за вищевказаний період.

Згідно висновку органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.05.2024 року, сторони у справі перебували у шлюбі від якого в них народилось двоє дітей ОСОБА_4 , 2010 року народження та ОСОБА_5 , 2012 року народження. 23.07.2013 року рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано. З 03.02.2023 року, позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 . Позивач разом з дітьми зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але проживають за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою створені належні умови для проживання, розвитку та виховання дітей. Неповнолітній ОСОБА_4 повідомив працівникам служби у справах дітей, що бачив батька коли йому було чотири роки. Малолітня ОСОБА_20 повідомила, що взагалі не пам`ятає батька. Зі слів дітей батько не спілкується з ними. За наявною інформацією діти навчаються у середній загальноосвітній школі №223. За час навчання, батьківські збори у школі відвідує мати ОСОБА_1 . За наявною інформацією ОСОБА_1 під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Зі слів ОСОБА_1 батько дітей не спілкується з ними з 2013 року. За інформацією Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 11.12.2024 року ОСОБА_3 не перебував на профілактичних обліках, а також на нього не надходили скарги та нарікання щодо вчинення домашнього насильства. За адресою відповідача АДРЕСА_3 , було здійснено відвідування працівниками служби у справах дітей, під час якого двері квартири ніхто не відкрив, тому поспілкуватися з ОСОБА_3 не надалось за можливе. Громадянина ОСОБА_3 було запрошено до служби та на засідання комісії, але він не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки. На засіданні комісії ОСОБА_1 повідомила, що вона не знає чи проживає ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації. Також вона не надала будь-якої контактної інформації про ОСОБА_3 , тому отримати пояснення від батька дітей не надалось за можливе. Враховуючи викладене та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зі змісту акту обстеження умов проживання від 19.12.2024 року, вбачається, що було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання задовільні. В наявності всі необхідні меблі та побутова техніка. В квартирі чисто і охайно.

Згідно зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України)

Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивної і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно п. 2 ч. 1 , мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно зі ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи матеріали справи, приймаючи до уваги тривалу повну відсутність участі відповідача в житті дітей, що підтверджується показами свідків, а також словами самих дітей, зафіксованими у висновку органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про позбавлення ОСОБА_3 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є обґрунтованими.

Разом з тим, суд критично ставиться до висновку органу опіки та піклування, від 29.05.2024 року, оскільки він не містить належного аналізу фактичної поведінки батька по відношенню до своїх дітей та ґрунтується переважно на неможливості отримати від нього пояснення. Водночас сам факт не явки відповідача до органу опіки та піклування, незацікавленість відповідача у наданні пояснень і відсутність будь-яких дій для підтвердження зв`язку з дітьми, свідчить про продовження ухилення ним від виконання батьківських обов`язків.

Враховуючи той факт, що суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , щодо його його дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягнення аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 150,165 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 10, 76-81, 263-265, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а після стягувати на утримання ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , починаючи з 19.08.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .

Треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві Державної адміністрації, Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, , адреса: м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 9.

Суддя С.В.Кулик