Провадження №2-з/752/279/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву адвоката Ковалевської Д.С. про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ковалевська Д.С. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення його позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа. Ціна позову становить 385213,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.06.2025 о 10 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Деміївська, відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва №752/14937/25 від 16.07.2025 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З моменту ДТП минуло пів року, проте відповідач досі не відшкодував позивачу збитки, які завдані його неправомірними діями.

У відзиві на позовну заяву зазначено, що відповідач є пенсіонером, отримує пенсію 3803,50 грн., а також те що стягнення з відповідача повної суми заявлених позовних вимог поставить його в тяжке матеріальне становище.

Однак, сторона відповідача приховала факт наявності у нього двох земельних ділянок з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 208 площею 3,8679 га в Бориспільському районі, а також з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 227 площею 0,4832 га в Макарівському районі Київської області.

З урахуванням підстав та змісту позову, вбачаючи, що між сторонами є спір, з моменту пригоди пройшло пів року, а позивач досі не відновив своє порушене право, відповідач демонструє бажання уникнути відповідальності за завдану позивачу шкоду, заборона на відчуження земельної ділянки з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 208 площею 3,8679 га в Бориспільському районі, не є позбавленням відповідача права власності, не створить перешкод у користуванні своїм майном та є тимчасовим заходом впливу з метою недопущення ускладнення виконання рішення.

Пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення відсутні.

Просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження земельної ділянки з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 208 площею 3,8679 га з кадастровим номером :03:005:0276, власником якої є ОСОБА_2 , в межах суми 385 213,50 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

06.06.2025 о 10 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Деміївська, відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до копії постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 16.07.2025 у справі №752/14937/25 відповідача ОСОБА_2 було визнано винним в скоєнні вищезазначеної ДТП.

За результатами автотоварознавчого дослідження від 07.06.2025 вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням ПДВ складає 537613,50 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.12.2025 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :03:005:0276, площею 3,8679 га.

Згідно з довідкою ГУ ПФУ в м. Києві від 02.12.2025 №47458 щомісячний розмір пенсії ОСОБА_2 в період з липня 2025 року по грудень 2025 року становив 3803,55 грн.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 зазначено, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Суд відзначає, що під час розгляду заяви про забезпечення позову дійсно було встановлено існування спору між сторонами з приводу стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої ДТП.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом залежно від конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Проте при цьому не було встановлено очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або того, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходу забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Водночас ймовірне настання певних негативних наслідків для позивача у спірних правовідносинах ще не є беззаперечним свідченням необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову, оскільки чинне законодавство передбачає захист порушеного права, в тому числі шляхом відшкодування шкоди, заподіяної вчиненими протиправними діями відповідача, що свідчить про наявність механізмів для відновлення прав позивача, якщо таке буде підтверджено за результатами вирішення спору по суті.

Відтак, твердження заявника, визначені у заяві як обґрунтування необхідності вжиття забезпечувальних заходів, сформульовані як можливість/ймовірність, яка ґрунтується тільки на припущеннях.

Відповідач просив застосувати під час розгляду справи приписи ч.4 ст. 1193 ЦК України на підтвердження чого надав довідку про щомісячний розмір пенсії, який становить 3083,55 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

Суд, проаналізувавши доводи, якими представник позивача обґрунтувала необхідність застосування заходів забезпечення позову, вважає, що заява не містить належних посилань на беззаперечні мотиви, з яких заявник вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Також сторона позивача не надала доказів, з яких би суд дійсно міг пересвідчитись про можливість існування таких підстав.

Судом також враховується обсяг позовних вимог та ціна позову, особа відповідача та його фінансовий стан, наявність у нього нерухомого майна, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача, позовним вимогам.

Враховуючи викладене, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір, обсяг позовних вимог та ціну позову, особу відповідача та його фінансовий стан, наявність у відповідача нерухомого майна, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача, позовним вимогам, суд не вбачає підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Сама по собі наявність спору між сторонами не є беззаперечною підставою для застосування заходів забезпечення позову. Суд вважає, що позивач не довів наявність ризику невиконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на його користь, при цьому помилково розцінивши звернення відповідача до суду з клопотанням про зменшення розміру матеріальної шкоди як демонстрацію відповідачем наміру уникнути відповідальності за завдану позивачу шкоду.

За таких обставин заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Ковалевської Д.С., подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена 29.12.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова