УХВАЛА

30 грудня 2025 року м. Мукачево Справа №303/10049/25

2/303/4001/25

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області

Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_3 , звернулася до суду з вищевказаним позовом.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд виходить з того, що за загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України).

У частині 1 статті 30 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями ст. 181 Цивільного кодексу України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 404/3167/18 виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. В даній постанові Верховний Суд зауважив, що з аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, спори, що стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано пред`являються до суду за місцезнаходженням нерухомого майна.

Фактичний аналіз змісту позовних вимог свідчить про те, що предметом судового розгляду є вимоги про припинення права на частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнання права власності на частку у вказаному майні.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Таким чином, з метою забезпечення принципу розгляду справи незалежним і безстороннім судом визначеним законом, цивільну справу №303/10049/25 слід передати на розгляд до Старосамбірського районного суду Львівської області, який в даній справі є повноважним судом, в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 27, 28, 30, 31, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Справу №303/10049/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності, передати на розгляд Старосамбірського районного суду Львівської області (82000, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Старий Самбір, вул. вул. Шевченка Бічна, 1).

2. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость