ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/1598/25
Провадження № 2/131/559/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" грудня 2025 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого - судді Олексієнка О.Ю., за участю секретаря судового засідання Демчишиної О.В, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» через систему «Електронний суд» звернулося до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 8993067, укладеним 30 квітня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , в розмірі 491000,20 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що 30.04.2024 року між фізичною особою позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» був укладений кредитний договір № 8993067, згідно з умовами якого відповідач отримав 15000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.

Даний договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.7.1).

Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «МІЛОАН» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від ТОВ «МІЛОАН».

Підтвердженням добровільного укладення Відповідачем даного Договору підтверджує Анкета-заява на кредит № 8993067 позичальника від 30.04.2024 року, що заповнена відповідачем, копію якої додано до позовної заяви.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму, а відповідач, зі свого боку, - не виконав умов кредитного договору. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено.

24 вересня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення прав вимоги №110-МЛ, у відповідності до умов якого відбулось відступлення права вимоги і за кредитним договором № 8993067 від 30.04.2024 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 110-МЛ від 24.09.2024 року, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 49100,20 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 15000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків в розмірі 27304,2грн.; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 1196,00 грн, сума по неустойці- 5600 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», яке набуло права вимоги за кредитним договором № 8993067 від 30.04.2024 року, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за даним кредитним договором в розмірі 49100,20 грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40грн. та 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2025 року позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами направлені відповідачу стороною позивача.

Не погоджуючись із заявленими вимогами, представником відповідача, адвокатом Пузіним Д.М. , 27.11.2025 року через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якій останній просив в задоволенні позову ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 відмовити повністю.

Зокрема представник вказав, що надані позивачем докази та обставини не підтверджують укладення договору про споживчий кредит в електронній формі, про який зазначено позивачем у позовній заяві. Надана позивачем до суду електронна копія кредитного договору № 8993067 від 30.04.2024 з додатками, відповідачкою взагалі не підписані.

ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не надало суду належних та допустимих доказів надання відповідачу кредиту за Договором про споживчий кредит № 8993067 від 30.04.2024 року. Доказів, які б свідчили про виконання позикодавцем умов з договору по видачі кредитних коштів та доказів перерахунку коштів на картковий рахунок саме ОСОБА_1 позивачем не надано.

З огляду на те, що позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог, вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 18.04.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 8993067 (індивідуальна частина) (а.с. 5-11).

Відповідно до п. 1.1 Договору про споживчий кредит № 8993067, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

У п.1.2. Договору сторонами визначена сума кредиту у розмірі 15000,00 грн.

Згідно з п.1.3. Договору кредит надається строком на 360 днів з 30.04.2024 року (строк кредитування).

Відповідно до п. 1.4 Договору про споживчий термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 25.04.2025 року.

Згідно з п. 1.5 Договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кердиту) складають 60353,00грн. в грошовому виразі та 6650,33 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка) і включає в себе складові, визначені у п.п.1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 75353,00 грн.

Згідно п.п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту становить 1196,00грн., яка нараховується за ставкою 08,05 відсотків від суми кредиту одноразово.

Проценти за користування кредитом становлять 357,7 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом протягом першого розрахункового періоду (п.п.1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 511,00 відсотків річних, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів.

У п. 2.1 договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Відповідно до п. 5.1 договору позичальник підтвердив, що: до укладення договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа) розміщеного в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією передбаченою ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті). Ознайомився з усіма його умовами (у т.ч. викладеними у п. 6.3) та Правилами, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану; до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та в Законі України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 6.1. договору кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом направлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (sms) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у sms-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що цей договір, що складається із Правил та індивідуальної частини, набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту , який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно Графіку платежів за договором про споживчий кредит № 8993067 від 30.04.2024, загальна вартість кредиту складає 75353,00 грн., з яких: 15 000 грн. - сума кредиту, 59157,00 грн. - проценти за користування кредитом, 1196,00 грн. - комісія за надання кредиту (а.с. 10-11).

Встановлено, що договір про споживчий кредит № 8993067 від 30.04.2024 року підписаний ОСОБА_1 , електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 307356. Згідно довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «МІЛОАН». Акцепт договору позичальника (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор - 307356, час відправки ідентифікатора позичальнику 30.04.2024 10:18, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор - +35) (а.с. 12).

Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору є анкета -заява на кредит № 8993067 (а.с. 13).

Як вбачається зі змісту договору про споживчий кредит № 8993067 від 30.04.2024 року він підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 307356 із зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП. Крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства.

При укладанні кредитного договору відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі.

Даний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК України і доказів того, що він оспорювався відповідачем не подано.

Отже, заповненням анкети-заяви на кредит № 38993067 та підписанням договору про споживчий кредит № 8993067від 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Без вчинення вказаних дій по попередньому заповненню анкети-заяви та надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі номеру телефону та/або електронної пошти для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12,81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у ТОВ "МІЛОАН".

ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 150000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 129761733 від 30 квітня 2024 року (а.с. 14).

Однак, позичальник свої зобов`язання з договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 23.09.2024 року становила в сумі 49100,20 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 15000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків в розмірі 27304,2 грн.; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 1196,00 грн, сума по неустойці, штрафу - 5600 грн.

ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаного кредитного договору, однак не виконала грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому заборгованість по договору в межах строку кредитування підлягає стягненню за рішенням суду.

Досліджені судом докази свідчать про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань.

Крім того, судом встановлено, що 24.09.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» був укладений договір відступлення права вимоги №110-МЛ, згідно якого на умовах, встановлених даним Договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимови (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості).

Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (п.п.1.1-1.2 п.1 договору).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 110-МЛ від 24.09.2024 року, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 49100,20 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 15000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків в розмірі 27304,2грн.; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 1196,00 грн, сума по неустойці - 5600 грн (а.с. 28).

12.08.2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було надіслано ОСОБА_1 повідомлення-претензію по кредитному договору № 8993067 від 30.04.2024року про погашення кредитної заборгованості, яка останньою була проігнорована.

Оскільки ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання за договором позики, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», як новий кредитор, звернулося до суду з даними позовом про стягнення заборгованості.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Враховуючи положення частини першої статті 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

У статті третій ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до частини першої, другої статті шостої ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Суд встановив, що між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №8993067від 30 квітня 2024 року.

Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

В матеріалах справи наявні належні та допустимі доказами на підтвердження обставин укладання між сторонами 30 квітня 2024 року правочину. Без отримання sms-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 не був би укладений.

Вказаний висновок апеляційного суду зроблений з урахуванням правових позицій наведених Верховним Судом у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20.

Отже, враховуючи обставини укладення договору в електронній формі слід дійти висновку, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Відповідно до умов згаданого Договору ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачці кошти в сумі 15000,00грн., строком на 360 днів, а остання зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними.

Відповідачка не надала жодних доказів належного виконання умов кредитного договору. За загальним правилом, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України), проте відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, підставами для заміни кредитора у зобов`язанні є: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даній справі, первісний кредит ТОВ «МІЛОАН» 24.09.2024 року уклало з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» Договір відступлення прав вимоги №110-МЛ, згідно з яким ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за плату, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» прийняло належні ТОВ «МІЛОАН» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.

Долучена до матеріалів справи копія договору факторингу № 110-МЛ від 24.09.2024 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»

Витягу з реєстру боржників від 12.08.2025 року до договору відступлення прав вимоги №110-МЛ від 24.09.2024 року, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 49100,20 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 15000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків в розмірі 27304,2грн.; прострочена заборгованість за комісією в розмірі 1196,00 грн, сума по неустойці- 5600 грн.

Таким чином, позивачем доведено факт переходу до нього права вимоги за укладеним 30.04.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит № 8993067. Суду не надано доказів на спростовування презумпції правомірності договору факторингу № 110-МЛ від 24.09.2024 року.

Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості.

Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду жодних доказів на спростування факту укладення кредитного договору, або факту перерахування та отримання ним кредитних коштів. Будь яких доказів, які б спростували створення ОСОБА_1 особистого кабінету на сайті ТОВ «МІЛОАН», належність засобів зв`язку, зокрема номеру мобільного телефону та електронної пошти, які використовувались при укладенні договору, іншій особі ніж ОСОБА_1 , а також як укладення самого договору, так і отримання відповідачем коштів на картковий рахунок матеріали справи не містять.

Не заслуговують на увагу твердження відповідача про те, що оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів надання відповідачу кредиту, тому відсутні підстави вважати правильним наданий позивачем розрахунок розміру заборгованості.

Так, у постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року в справі № 274/7221/19 (провадження № 61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з цим Законом підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

У контексті справи, що переглядається, первинними документами на підтвердження обставин, викладених у позові, може бути платіжне доручення про перерахування коштів, проведене та виконане банківською установою.

ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на підтвердження своїх позовних вимог надало копію платіжного доручення № 129761733 від 30.04.2024 року, згідно якого ТОВ «МІЛОАН» зарахувало кредитні кошти в сумі 15000,00грн. на платіжну картку ОСОБА_1 НОМЕР_1 ХХХХ 4015.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить.

Відповідач не надала суду виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на її рахунок, враховуючи, що ТОВ «ФК«КРЕДИТ-КАПІТАЛ» не є первісним кредитором та не є банківською установою. Тобто ОСОБА_1 не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним кредитним договором і взяті на себе зобов`язання останньою не виконано, у передбачені в договорі строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості за кредитним договором, погашення боргу відповідачем, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача за Кредитним договором № 8993067 від 30.04.2024 суми заборгованості основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 15 000,00 гривень та сума заборгованості по відсотках у розмірі 27304,2 гривень, прострочена заборгованість за комісією в розмірі 1196,00 грн.

Щодо стягнення заборгованості за неустойкою.

Позивач також ставить вимогу про стягнення з відповідача заборгованість з неустойки (штрафу) в сумі 5600,00 грн, оскільки останньою порушено зобов`язання визначені договором.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася Указами Президента України і триває дотепер.

З огляду на вказані обставини позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позивача) неустойки за порушення зобов`язання.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за неустойкою у сумі 5600,00 гривень задоволенню не підлягають.

В частині заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Цивільно-процесуальне законодавство окреслило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, ОСОБА_1 не надала клопотання про зменшення судових витрат на оплату правничої допомоги.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Верховний Суд у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17 (провадження № 61-11991св20) та від 26 січня 2022 року у справі № 127/1415/20 (провадження № 61-878св21) дійшов наступних висновків: «втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України».

Розподіляючи витрати, які позивач поніс на професійну правничу допомогу по розгляду справи суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази: Договір про надання правової (правничої) допомоги, укладений 01.07.2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», Акт № Д/1697 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 20.08.2025 року, детальний опис наданих послуг до даного акту від 20.08.2025 року. Відповідно до наданих доказів, витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 8000,00 грн., що підтверджують факт надання правничої допомоги, її обсяг і вартість, що є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі із іншої сторони.

Відповідач не заявляв клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене вище, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмета спору та обсягу фактично наданих послуг, суд вважає, що заявлені витрати є співмірними, обґрунтованими і пропорційними обсягу здійсненої роботи та наданої послуги.

Водночас витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, зважаючи на вимоги п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимоги позивача задоволені частково на суму 43500 грн 20 коп. і ця сума від суми позову (49100 грн 20 коп.) складає 88,59 %, а тому з відповідача до стягнення підлягає 7087 грн 20 коп. витрат на професійну правничу допомогу (88,59 % від 8 000 грн 00 коп.). Решту витрат на професійну правничу допомогу в сумі 912 грн 80 коп. слід залишити за позивачем.

Вказаний висновок суду повністю корелюється з правовими висновками, які викладені Верховним Судом у постановах від 30 квітня 2025 року у справі № 752/17800/22 (провадження № 61-12052св24), від 16.09.2025 у справі № 359/10546/23 (провадження № 61-15942св24) та ухвалі від 02.10.2025 у справі № 568/1927/24 (провадження № 61-12034ск25).

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним документом від 20.08.20245 (а.с. 35).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вказане з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2146 грн, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (88,59 % ). Решту судового збору в сумі 276 грн 40 коп. слід залишити за позивачем.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 258-259, 263, 265, 268, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»(, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) заборгованість за Кредитним договором № 8993067 від 30.04.2024 року, в сумі 43500 грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) суму сплаченого судового збору в розмірі 2146 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7087 грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", місце знаходження: 79000, м. Львів вул. Смаль-Стоцького,1, 28 корпус, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Олександр ОЛЕКСІЄНКО