Провадження № 2-др/466/96/25
У Х В А Л А

29 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Свірідової В.В.

секретаря Солиган М.Р.

представника відповідача Маланій І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Нєчаєвої Наталії Михайлівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів» про захист прав споживачів та стягнення коштів,-

у с т а н о в и в:

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11.12.2025 року в позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів» про захист прав споживачів та стягнення коштів- відмовлено.

18.12.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Нєчаєва Н.М. звернулась до суду із заявою, в якій просить вразі задоволення позовних вимог, стягнути солідарно із Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОПТИМУМ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЛЬВІВ» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 32 500 гривень.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЛЬВІВ» Маланій І.Я. заперечила щодо задоволення заяви про стягнення судових витрат.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Згідно з ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та подані заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України (в ред. 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивачем подані Договір про надання юридичної (правничої) допомоги №ФО-01 від 23.09.2023р., розписки та платіжні інструкції, ордер про надання правничої допомоги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, визначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є оціночним поняттям, яке вирішується судом на власний розсуд, зменшення розміру таких витрат є правом суду.

За правилом п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Позивач жодним чином не обгрунтував вартість витрат на професійну правничу допомогу, не надав розрахунку розміру професійної правничої допомоги, не зазначив детальний опис робіт (наданих послуг), відповідно не довів належним чином розмір вартості наданої професійної правничої допомоги.

Відтак, суд приходить до висновку, що доводи представника позивача зазначені в заяві про ухвалення додаткового рішення є безпідставними, тому у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 32 500,00 грн. слід відмовити.

Керуючись ст.12,19,141,133,137,141,270,258-259,270,354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Нєчаєвої Наталії Михайлівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів» про захист прав споживачів та стягнення коштів- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя: В. В. Свірідова