Справа № 650/6451/25
Провадження № 2/650/3760/25
УХВАЛА

про зобов`язання подати суду відзив на позовну заяву

29 грудня 2025 року суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О., вивчивши матеріали цивільної справи про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, сторонами у якій зазначені: позивач - ОСОБА_1 та відповідач - Високопільська СВА Бериславського району Херсонської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт громадянина України у формі ID-картки з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , виданий 10.08.2022 року, дійсний до 10.08.2032 року, орган видання 1245, номер запису 712, РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником вказаного нерухомого майна, яким він тривалий час володіє та користується як власник, здійснює його утримання та несе витрати, пов`язані з користуванням ним.

Позивач зазначає, що правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно втрачено, а отримання його дубліката у встановленому порядку є неможливим. У зв`язку з втратою правовстановлюючого документа позивач позбавлений можливості підтвердити належність йому права власності у спосіб, який вимагається для державної реєстрації.

Крім того, позивач вказує, що під час звернення з метою державної реєстрації права власності він з`ясував відсутність відомостей про зареєстроване право власності на вказане нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, унаслідок чого здійснити державну реєстрацію права власності він не може. Необхідність такої реєстрації позивач пов`язує з потребою належної реалізації правомочностей власника та оформленням документів щодо вказаного нерухомого майна.

Як правову підставу позову позивач зазначає, що відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у тому числі шляхом визнання права. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач посилається на частину першу статті 392 ЦК України, відповідно до якої власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема у разі втрати документа, який засвідчує його право власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На думку позивача, відсутність правовстановлюючого документа та відсутність відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно фактично унеможливлюють підтвердження та державну реєстрацію належного йому права власності на вказане нерухоме майно, а тому він змушений звернутися до суду за захистом.

Також позивач зазначає, що відповідно до статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, що підтверджують набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, а у його випадку подання такого документа є неможливим через його втрату та неможливість отримання дубліката. У зв`язку з цим позивач вважає, що визнання права власності на вказане нерухоме майно у судовому порядку є належним та ефективним способом захисту.

До суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи за його відсутності. У поданому клопотанні представник відповідача, окрім прохання проводити розгляд без його участі, навів відомості щодо осіб, які зареєстровані та/або фактично користуються вказаним нерухомим майном, а також іншу інформацію довідкового характеру стосовно користування ним.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

З огляду на те, що відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, а спір стосується питання, вирішення якого пов`язане з реалізацією повноважень такого органу та потребує з`ясування його позиції щодо заявлених вимог, а також беручи до уваги, що подане представником відповідача клопотання про розгляд справи за його відсутності не містить правової позиції щодо позовних вимог, заперечень по суті спору та відомостей про те, чи визнає відповідач позов або заперечує проти його задоволення, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача подати відзив на позовну заяву з викладенням позиції по суті заявлених вимог та посиланням на докази на їх підтвердження, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

На підставі викладеного та керуючись вищенаведеними положеннями ЦПК України, суд, -

постановив:

Зобов`язати Високопільську селищну військову адміністрацію Бериславського району Херсонської області протягом 15 днів з дня отримання судом повідомлення про доставлення даної ухвали до його електронного кабінету подати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (в разі їх наявності), одночасно направивши його копію та копії доданих до нього документів іншим учасникам справи. До відзиву направленого до суду, крім іншого, має бути додано документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ________________ О.О. Сікора