БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1856/25
Провадження № 2-н/497/138/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"26" грудня 2025 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши в залі суду в м.Болград заяву адвоката Павленка С.В. представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИЛА:

01.08.2025р. до суду надійшла заява Павленка С.В. представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» (надалі ТОВ «ГК «Нафтогаз»), якою він просить видати судовий наказ про стягнення на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз» з гр. ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 37382,66 гривень та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 302,8гривень, проте, заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного судочинства, передбачений для розгляду справ, які не потребують повної та детальної процедури розгляду, спрямований на спрощений та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, який є судовим рішенням та одночасно виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу, але з дотриманням вимог ЦПКУ стосовно усіх видів заяв/позовів зокрема.

Судом отримана відповідь з демографічного реєстру за датою народення особи, - що вона не значиться, та з метою пошуку РНОКПП - отримана відповідь на електронний запит з Державного реєстру платників податку, що особа ідентифікована (РНОКПП НОМЕР_1 ), однак на момент надходження запиту - особа знята з обліку за повідомленням органу РАЦС про громадян, які померли; більш точна інформація суду не надана.

Згідно з п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу має бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У супереч вимог ч.2 ст.163 ЦПК України у поданій письмовій заяві про видачу судового наказу не зазначено повних відомостей щодо персональних даних боржника (РНОКПП, адреса реєстрації, засоби зв`язку), а тому враховуючи, що суд не наділений повноваженнями самостійно уточнювати/змінювати анкетні дані в ході розгляду заяв про видачу судового наказу, заявнику слід уточнити анкетні дані про боржника, оскільки неповна інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, що тягне за собою відмову у видачі судового наказу судом на підставі ч.9 ст.165 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

В разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1,2,8,9 ч.1ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.165,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою адвоката Павленка С.В. - представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.164ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, після чого набирає законної сили.

Суддя А.В. Кравцова