УХВАЛА

26 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 487/4577/23

провадження № 61-16082ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Коренко Тетяна Володимирівна, на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 серпня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицька Ганна Василівна про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Іскрицька Г. В., у якому просила визнати спільною сумісною власністю подружжя, її та її померлого чоловіка ОСОБА_3 , житловий будинок АДРЕСА_1 , а також здійснити його поділ шляхом виділення їй та померлому чоловіку по 1/2 частки будинку.

Заочним рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 серпня 2025 року, описку в якому виправлено ухвалою від 18 вересня 2025 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діяла адвокат Коренко Т. В., залишено без задоволення, а рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 серпня 2025 року залишено без змін.

22 грудня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Коренко Т. В., через підсистему «Електронний суд» звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 серпня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції .

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявницями не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру (30 280 грн), а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Згідно частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у 2023 році та заявляла дві вимоги майнового характеру (про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, про поділ майна).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 13 420,00 грн).

З поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості нерухомого майна у 2023 році), у зв`язку з чим заявниці при сплаті судового збору необхідно підтвердити відповідність розміру судового збору належними доказами (майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази). Також ціна позову має значення для віднесення її до певної категорії справ та реалізації права на касаційне оскарження судових рішень.

Отже, заявниці необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги:

кожну вимогу майнового характеру у розмірі 1% ціни відповідного нерухомого майна, помноженого на 200 % та помноженого на коефіцієнт 0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Коренко Тетяна Володимирівна, на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 серпня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду

від 20 листопада 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 09 січня 2026 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников