печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Гуртової Т. І.,

з участю: секретаря судового засідання - Бурячок А. І.,

представника позивача - Сірого І. О. ,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника позивача, адвоката Сірого Івана Олександровича, який дії в інтересах ОСОБА_2 , про витребування доказів за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Печерського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 27.06.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено перше підготовче засідання на 23.10.2025 о 11:00 год.

21.12.2025 від адвоката Сірого І. О., представника ОСОБА_2 , позивача у справі, надійшло клопотання про витребування доказів.

22.12.2025 у підготовчому засіданні було розглянуто клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) інформацію про суми нарахованих доходів ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2015 по 21.11.2024.

Судом встановлено, що запитувана позивачем інформація стосується предмета спору та має значення для визначення складу спільного майна подружжя, джерел його набуття.

Позивач посилається на те, що відповідач не розкриває відомостей про свої доходи та інше майно, набуте під час шлюбу, що перешкоджає встановленню повного обсягу спільної сумісної власності.

З матеріалів клопотання вбачається, що позивачем вжито заходів для самостійного отримання доказів шляхом направлення адвокатського запиту до відповідного державної установи, однак відповіді не було отримано на вказаний адвокатський запит. Таким чином, можливості самостійного отримання зазначених доказів позивачем вичерпані.

Представник позивача у підготовчому засіданні підтримав клопотання про витребування доказів та просив задовольнити.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, оскільки клопотання необґрунтоване та має на меті тиск на відповідача. Спірна квартира була набута у період шлюбу, а здійснений представником позивача адвокатський запит до податкового органу не має жодного значення.

Дослідивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями у судовому процесу.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України учасники справи у тому числі мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

Крім того, відповідно до п. 70.1. ст. 70 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб-платників податків.

Відповідно до п. 70.3. ст. 70 Податкового кодексу України До інформаційної бази Державного реєстру фізичних осіб-платників податків включаються такі дані про фізичних осіб: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів; сума нарахованих та/або сплачених податків; інформація про податкову знижку та податкові пільги платника податків.

Порядок отримання відомостей з Державного реєстру визначено розділом X Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженого наказом Мінфіну від 29.09.2017 №822, згідно з яким відомості з Державного реєстру є документом, який безоплатно надається контролюючим органом за зверненням фізичної особи платника податків (його представника) щодо отримання відомостей з Державного реєстру та свідчить про наявність або відсутність відомостей про таку особу в Державному реєстрі.

Разом з тим, відповідно в Додатку 1 до вказаного Положення передбачено, що без згоди фізичної особи - платника податків її персональні дані можуть передаватися: за рішенням суду.

Крім того, в п. 14.1.180 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 т та розділом IV цього Кодексу, що має відображення у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, в свою чергу, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги предмет спору, зміст заявлених позовних вимог та наявні у матеріалах справи докази, а також враховуючи, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, суд вважає, що клопотання про витребування доказів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 12, 43, 76, 81, 84 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача, адвоката Сірого Івана Олександровича, який дії в інтересах ОСОБА_2 , про витребування доказів за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Витребувати в Головному управлінні ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) наступні докази, а саме:

- інформацію про суми нарахованих доходів фізичної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 за період з 01 січня 2015 року по 21 листопада 2024 року.

З врахуванням наведеного, зазначені докази невідкладно надати на адресу Печерського районного суду м. Києва: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, каб. 329.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Згідно з ч. 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (ч. 8 ст. 84 ЦПК України). Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Тетяна ГУРТОВА