Справа № 404/6710/23
Номер провадження 2/404/1522/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючої-судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, про визначення місця проживання дитини, просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним.

Ухвалою судді від 12 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 06 березня 2024 року прийнято до провадження зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Провадження по справі за ухвалою від 14 квітня 2025 року було зупинено на період проведення по справі судової психологічної експертизи та до отримання висновків експертизи.

За ухвалою суду від 26 вересня 2025 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання.

19 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 , адвокат Кривенко М.П. направив до суду клопотання, відповідно якого просив суд призначити у справі № 404/6710/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю, повторну судову психологічну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1) які індивідуально-психологічні особливості має дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

2) яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків (матері та батька), особливості їх виховної поведінки впливають на емоційний стан та розвиток дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

3) чи виявляється у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознаки підвищеної сугестивності? Чи має залежність оцінка сімейної ситуації дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від впливу з боку батька та інших значимих дорослих (бабусі та тітки по лінії батька)?

4) яке відношення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до батьків разом і до кожного окремо, до кого з батьків дитина відчуває психологічну та емоційну прихильність більшою мірою? Яке відношення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ? Якими психологічними обставинами це характеризується?

5) чи є у дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які виникли внаслідок негативного ставлення ОСОБА_1 та його рідних (матері, сестри) до ОСОБА_2 ?

Проведення експертизи просив доручити експертній установі Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (04119, м. Київ, вул. Джонса Ґарета, 5).

Судові витрати пов`язані з проведенням експертизи зобов`язався сплатити.

На час проведення судової експертизи провадження у справі просив зупинити.

В обґрунтування поданого клопотання зазначав, що 15 вересня 2025 року Фортечним районним судом міста Кропивницького отримано висновок експерта № 513/25-27 від 12 вересня 2025 року за результатами проведення судової психологічної експертизи та поновлено провадження у справі. Разом з тим, ознайомившись із висновком експерта вважає, що він викликає сумніви у його правильності, що пов`язано з істотним порушенням норм матеріального права та процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, та у зв`язку з його недостатньою обґрунтованістю, він є суперечливим та таким, що переважно побудований на припущеннях.

У своєму висновку експерт зазначає, що дитина легко йде на контакт, розуміє смислові задачі свого віку, аналізує, співставляє дані, надає пояснення та робить висновки, орієнтується в просторі і часі, присутні емоції, які передають її настрій та почуття. Тобто, експертом підтверджено, що з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розвитку та умов мікросоціального середовища ОСОБА_3 спроможна надавати оцінку відношення кожного з батьків до неї.

Водночас на сторінці 20 висловлювання ОСОБА_5 «Люди, яких я найбільше люблю - це тато», «Я була б щаслива, якби - жила з татом», «Мама кричить», «Я вся трясуся, коли - «мама кричить», « Якби дорослі знали, як я боюся - « Маму , тому що вона сильно кричить» експерт пояснює відсутністю спілкування з матір`ю та впливом оточення дитини.

При цьому, експерт свідомо виділяє в цитатах окремо лапками «Мама кричить» з метою намагання сформувати в учасників судового процесу та суду хибну думку про те, що вказані висловлювання носять не пряме, а переносне значення.

Також більшість висновків, які робить експерт протягом дослідження, не є категоричними та зводяться виключно до припущень, і зазначені висновки експерта свідчать про наявність варіантів інтерпретації поведінки та висловлювань підекспертної особи.

У своєму висновку експерт зазначає, що обставини справи відомі експерту в обсязі, вказаному в документі про призначення експертизи (залучення експерта).

Проте, невідомо з яких наявних в матеріалах справи доказів експерт припустила про наявність негативного ставлення бабусі та тітки дитини до її матері, адже вони не є сторонами у справі, їх ще не допитували в якості свідків, експерт також не відбирав у них свідчення, особисто не встановлював їх думку.

Матеріали справи, зокрема переписка між батьками, лише засвідчує негативне ставлення ОСОБА_8 до всіх членів родини ОСОБА_1 , а не навпаки.

Таким чином, у експерта невідомо з якого джерела сформувалося одностороннє уявлення про взаємовідносини між матір`ю дитини та її бабусею і тіткою, а також про можливий вплив останніх на її висловлювання, емоції та поведінку.

Крім того, при проведенні дослідження вбачається очевидна упередженість експерта та тиск на дитину, коли після надання дитиною відповіді експерт продовжувала тиснути на дитину, «ловити» її на протиріччях, щоб отримати очікувану відповідь, хоча відповідь була надана. Зокрема, серед іншого, про упередженість експерта свідчить формулювання питання дитині: «Хотіла б побачити брата і який сумує за тобою».

При цьому експерт не спілкувалася із ОСОБА_9 , якому вже 17 років, не з`ясовувала його ставлення до ОСОБА_3 , а самостійно нав`язливо зазначила в питанні, що він «сумує».

Вважає, що експерт, незважаючи на Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, не направила до суду клопотання про отримання характеристик на дитину зі шкільного закладу або не обґрунтувала, чому не взяла до уваги наявні у матеріалах справи характеристики. Також експерт не направила клопотання до суду про надання, зокрема, особової справи дитини, зразків творчості, свідчень співучнів, педагогів, друзів, знайомих, родичів та інших людей, з ким ОСОБА_3 близько спілкується. При дослідженні батьків аналогічно експертом не були запитані та досліджені характеристики з місця роботи, свідчення колег, друзів, знайомих, родичів та інших людей, з якими вони близько спілкувалися.

Натомість, експерт лише виходячи з опитування самої матері, а також текстів позову та зустрічного позову (при цьому позов ОСОБА_1 готувався не ним самостійно, а його представником адвокатом Кривенком М.П., що саме по собі пояснює ствердження експерта про відсутність емоційного наповнення та присутність великої кількості юридичних формулювань) зробила висновки про наявність впливу бабусі та тітки на поведінку малолітньої дитини, що свідчить про поверхневість підходу до проведення експертизи та виключає об`єктивність експертного висновку.

У підготовчому засіданні позивач, адвокат Кривенко М.П. та адвокат Сюр Н.В. підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Адвокат Калінка-Бондар О.Ю. заперечила проти заявленого клопотання та просила у його задоволенні відмовити.

Представник третьої особи, Селіванов М.С. у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про призначення по справі повторної експертизи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та подане представником позивача клопотання, суд вважає, що воно підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положення цього конституційного принципу закріплені у статтях 12,13 ЦПК України, якими встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).

Отже, ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Статтею 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

У відповідності до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно із пунктами 6.1, 6.3, 6.4 Науково-методичної рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку). Психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновки експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими.

Так, судово-психологічна експертиза в галузі цивільного судочинства обов`язково застосовується у випадках визначення місця проживання дитини, порядку участі у вихованні батька, який проживає окремо, доцільності усиновлення, позбавлення чи обмеження батьківських прав, поновлення в батьківських правах, встановлення опіки та піклування тощо для встановлення реального ставлення та прихильності дитини до кожного з батьків (чи опікунів), впливу особистісних якостей батьків чи опікунів, їх реального ставлення до дитини, стилю виховання та інших психологічних чинників на всебічний розвиток дитини. Вирішення такого роду запитань може бути досягнуто тільки за допомогою використання спеціальних психологічних знань та проведення судово-психологічної чи комплексної експертизи, оскільки для прийняття правильного рішення буває недостатньо наявних у справі доказів, а відповіді дитини не завжди полегшують вирішення спору.

Стаття 171 СК України закріплює, що дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Проте, озвучена думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про місця проживання дитини і визначення способу участі одного з батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною з огляду на те, що думка дитини не завжди може відповідати її інтересам та може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї.

У постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 727/3856/18 наголошено, що враховуючи думку дитини, суди повинні розуміти, що малолітня дитина є вразливою до маніпуляцій зі сторони дорослих, а також враховувати всі обставини, що могли спричинити формування саме такого бажання в дитини (зокрема, дитина тривалий час проживає з матір`ю, яка чинить перешкоди в спілкування батька з дочкою, що призвело до такого негативного наслідку, як втрата сталих емоційних зв`язків батька та дитини).

Суд вважає, що для вирішення питань, що є предметом клопотання потрібні спеціальні знання, зважаючи на предмет та підставу первісного та зустрічного позовів, зміст клопотання про призначення експертизи та його підстави, пояснення сторін та їх представників з приводу призначення експертизи.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що ухвалою суду від 14 квітня 2025 року було призначено по справі судову психологічну експертизу, про що надано висновок експерта.

Експертом під час надання висновку не було враховано надані обома сторонами цієї справи документи.

Висновок експерта наданий на замовлення однієї сторони без дослідження фактичних даних, які мають значення для проведення експертизи, що є в розпорядженні іншої сторони, не можна визнати правильним, такий висновок очевидно викликає сумніви.

Задовольняючи клопотання про призначення повторної судової психологічної експертизи у даній справі, суд створює рівні можливості учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав, що є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Зокрема суд надав можливість батькові дитини надати необхідні на його думку докази для проведення експертизи, які повинні бути враховані експертом.

За вищевказаних обставин, суд вважає за необхідне по справі призначити повторну судову психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, попередивши експертів про кримінальну відповідальність по ст. 384, ст. 385 КК України. На вирішення експертизи поставити запропоновані стороною позивача питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Провадження у справі суд зупиняє на час проведення експертизи.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

На підставі викладеного, керуючись ст. 103,104, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

По справі призначити повторну судову психологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, попередивши експертів про кримінальну відповідальність по ст. 384, ст. 385 КК України.

На вирішення експертизи поставити питання:

1. які індивідуально-психологічні особливості має дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

2. яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків (матері та батька), особливості їх виховної поведінки впливають на емоційний стан та розвиток дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

3. чи виявляється у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознаки підвищеної сугестивності? Чи має залежність оцінка сімейної ситуації дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від впливу з боку батька та інших значимих дорослих (бабусі та тітки по лінії батька)?

4. яке відношення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до батьків разом і до кожного окремо, до кого з батьків дитина відчуває психологічну та емоційну прихильність більшою мірою? Яке відношення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ? Якими психологічними обставинами це характеризується?

5. чи є у дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зімни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які виникли внаслідок негативного ставлення ОСОБА_1 та його рідних (матері, сестри) до ОСОБА_2 ?

Згідно з ст.139 ЦПК України оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Запропонувати експертам про дату, час, місце експертного обстеження повідомити сторони:

ОСОБА_1 , моб. тел. НОМЕР_1 ,

ОСОБА_10 , моб. тел. НОМЕР_2 .

Роз`яснити сторонам положення ст. 109 ЦПК України, відповідно до яких у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

В розпорядження експерту надати матеріали цивільної справи № 404/6710/23, номер провадження 2/404/1522/23.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення даної ухвали до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складено 29.12.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова