Провадження № 2/932/1131/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Куцевола В.В.

при секретарі Травкіній В.Р.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Алексєєва О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про звернення стягнення, у якій позивач просив суд, з урахування уточненої позовної заяви від 07.06.2025 року:

- в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNU0GA00000208 від 13.06.2007 року, в розмірі 158941.25 доларів США (95951,82 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 54871,05 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 17.01.2015 року по 13.06.2017 року; 8118,38 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом) звернути стягнення на квартиру загальною площею 82,10 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах;

- виселити ОСОБА_3 , яка зареєстрована та/або проживає у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 ;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № DNU0GA00000208 від 13.06.2007 року ОСОБА_4 13.06.2007 року отримав кредит у розмірі 70000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.06.2017 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

В порушення норм закону та умов договору третя особа зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створенного в забезпечення простроченної заборгованності позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов`язкових платежів з цих коштів. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором третя особа станом на 13.06.2017 року має заборгованість - 456251,90 доларі США , яка складається з наступного: 95951,82 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 90466,38 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8118,38 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 261715,32 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 158941,25 доларів США, яка складається з наступного: 95951,82 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 54871,05 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 17.01.2015 року по 13.06.2017 року; 8118,38 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_2 13.06.2007 року уклали договір іпотеки № DNU0GA00000208, згідно якого ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 82,10 м2, житловою площею 31,00 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Майно належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування квартири.

У зв`язку із невиконаням зобов`язань за кредитним договром який забезпечний іпотекою позивач просить звернути сятгшнення на предмет іпотеки.

Згідно із ч. 3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Отже, відповідачі підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У заяві про перегляд заочного рішення представник ОСОБА_2 зазначив, що відповідач заперечує щодо розміру заборгованості за кредитним договором DNU0GA00000208 від 13.06.2007 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.Статтею 258 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Виходячи з розрахунку наданого позивачем, пеня за кредитним договором нарахована за період часу з 17.07.2007 року по 07.09.2015 року, тобто за вісім років нараховані штрафи розміром 11,39 доларів США та 13422,15 доларів США.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О. від 12.10.2015 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В. від 25.01.2017 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2018 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2021 року заочне рішення скасовано та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2023 року за клопотанням відповідача витребувано від позивача докази.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2024 року витребувано докази за клопотанням позивача.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2025 року залучено співвідповідача - ОСОБА_3 .

Протокольною ухвалою від 17.09.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті, у судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Щодо надання кредитного договору та договору іпотеки для огляду судом зазначив, що банк не надав їх оскільки в ухвалі суду не зазначено про необхідність надання оригіналів вказаних документів, які становлять банківську таємницю.

Представник відповідача та третьої особи у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що відповідач та третя особа заперечують факт укладення кредитного договору та договору іпотеки, у зв`язку із чим заявлялось клопотання про витребування оригіналів вказаних доказів. Також зазначив, що банком не надано доказів на підтвердження перерахування третій особі коштів за зазначеним в позові кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Судом встановлено, що 13.06.2007 року між позивачем та ОСОБА_4 (позичальник) укладено кредитний договір № DNU0GA00000199, за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 70000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.06.2017 року. Періодом сплати вважати період з 17 по 25 число кожного місяця.

13.06.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки квартири згідно з яким ОСОБА_2 надала в іпотеку, належну їй на праві власності квартиру загальною площею 82,10 кв.м., житловою площею 31,00 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.16.7.1 договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Відповідно до п.16.9 договору іпотеки у разі звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з п.16.7 цього договору іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, винагороди та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрати на утримання предмету іпотеки, а також на здійснення забезпечених іпотекою вимог.

Згідно п. 33.2 договору іпотеки, за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавця за кредитним договором від 10.05.2007 року № DNU0GA00000208, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем по: поверненню кредиту, наданого у вигляді непоповлювана лінія, в сумі 70000,00 доларів США на потребчі цілі а аткож у розмірі 7000,00 доларів США на сплату страхових на строк 13.06.2007 року по 13.06.2017 року включно.

03.08.2015 року позивачем направлено на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 повідомлення про порушення умов договору, в якому просить погасити заборгованість у розмірі у розмірі 225686,47 доларів США в тридцятиденний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як передбачено статтею 1055 ЦК України.

Так позивачем до позовної заяви додано копію кредитного договору від 13.06.2007 року № DNU0GA00000199 укладеного між позивачем та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 17.10.2023 року за клопотанням представника відповідача було витребувано від акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» для огляду та ознайомлення: кредитний договір № DNU0GA00000208 від 13.06.2007 року та договір іпотеки № DNU0GA00000208 від 13.06.2007 року.

Позивачем ухвалу виконано не було. Натомість 20.11.2023 року було надано копію кредитного договору від 13.06.2007 року № DNU0GA00000199 укладеного між позивачем та ОСОБА_4 , копія якого також була долучена до позовної заяви.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладення кредитного договору від 10.05.2007 року № DNU0GA00000208, який забезпечений іпотекою відповідно до п. 33.2 договору іпотеки квартири від 13.06.2007 року укладеного між ОСОБА_2 та позивачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Окрім цього суд зазначає, що відповідно до п. 33.2 договору іпотеки квартири від 13.06.2007 року, іпотекою забезпечений кредитний договір укладений між іпотекодержателем та іпотекодавцем. Договір іпотеки укладений між позивачем та ОСОБА_2 , яка відповідно і є іпотекодавцем, а отже посилання позивача у позові на необхідність звернення стягнення для погашення заборгованості за кредитним договором укладеним з ОСОБА_4 є безпідставними.

Також судом враховано, що позивачем не було надано суду кредитний договір від 13.06.2007 року № DNU0GA00000208 укладений між позивачем та ОСОБА_4 , на який позивач посилається у позові.

Звертаючись з позовом до суду, позивач у позові виклав обставини, якими обґрунтовував заявлені вимоги та зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, на виконання ухвали суду витребувані докази не надав.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Щодо вимоги про виселення ОСОБА_3 суд зазначає, що за загальним правилом, визначеним статтею 40 Закону України «Про іпотеку», підставою для виселення всіх мешканців з житлової нерухомості є звернення стягнення на предмет іпотеки.

З урахуванням положень статті 47 Конституції України, статті 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК України, виселення з іпотечного майна відбувається при реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення на іпотечне майно, чого у спірних правовідносинах судом не встановлено.

З урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи принцип справедливості, добросовісності, розумності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягає задоволенню, оскільки не доведені належними та допустимими доказами у справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору з відповідача не стягуються та покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4,12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про звернення стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Куцевол