Провадження № 2/686/8163/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

22 грудня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Порозової І.Ю.,

за участю секретаря Кшановської Є.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира була придбана за договором купівлі-продажу 30.05.2006. В серпні 2025 року, після звернення до відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради для реєстрації ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , їй було відмовлено через наявність арешту на квартиру. Як стало їй відомо пізніше, арешт накладено ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.03.2007 у справі №2-822/07 за заявою ОСОБА_2 .

З огляду на це, просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи позивач не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом оголошення на сайті судової влади, оскільки у неї відсутнє зареєстроване місце проживання.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу 30.05.2006.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.03.2007 у справі №2-822/07 на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17.05.2007 у справі №2-822/07 провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , другої державної нотаріальної контори про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 , визнання частково недійсним в частині спірної квартири свідоцтва про право на спадщину, видане ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_7 ; визнання частково недійсним в частині спірної квартири свідоцтва про право на спадщину, видане ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_8 ; визнання за ОСОБА_2 право власності на спірної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в частині продажу частини квартири, що належить ОСОБА_2 закрито.

Встановлені судом обставини підтверджуються: договором купівлі-продажу від 30.05.2006; Витягом з Державного реєстру правочинів від 30.05.2006; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.06.2006; ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.03.2007 у справі №2-822/07; ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17.05.2007 у справі №2-822/07.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Статтею 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз указаних норм матеріального закону дає підстави для висновку, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Вказані норми чинного законодавства визначають право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога власника про зняття арешту або іншого обтяження майна.

За роз`ясненнями пункту другого постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Зважаючи на викладене, з метою захисту права позивача, у відповідності до ст.41 Конституції України, ст.ст.321, 391 ЦК України, при наявності письмового підтвердження про відсутність відкритих виконавчих проваджень, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та необхідність його задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 321, 319, 391, Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.03.2007 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 26.12.2025 року.

Суддя: