Справа № 589/5676/25
Провадження № 2-н/589/531/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2025 рокум. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Теміров Ч.М., отримавши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

27.11.2025 ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Солдаткіна С.Г., звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі даної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

За ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.5, 7 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З відповідями з ЄДДР відомості щодо сторін у реєстрі не знайдено, тому суддя цього ж дня звернувся до Сектору реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шосткинської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання сторін.

24.12.2025 отримано відповідь на запит суду, згідно з якою боржник зареєстрований у межах територіальної підсудності Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, а інформація щодо стягувача відсутня.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя також відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п.4, 5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 2 статті 160 ЦПК України передбачено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Однак, всупереч вищевикладеному, представником заявника до заяви про видачу судового наказу не додано належних та допустимих доказів на підтвердження проживання разом з нею доньки та відповідно перебування на її утриманні (довідка або її копія з місця проживання).

Надану копію витягу з реєстру територіальної громади суд не приймає до уваги, оскільки він лише вказує на місце реєстрації ОСОБА_3 , однак жодним чином не підтверджує, що остання перебуває на утриманні заявниці та їх спільне проживання.

З огляду на викладене, оскільки представником заявника не надано доказу, що підтверджує право заявника на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, у задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п.1, 3 ч.1 ст.165, ст.258, 260, 261 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяЧ.М.Теміров