Провадження № 4-с/161/100/25
У Х В А Л А

17 грудня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

скаржника ОСОБА_1 ,

представника суб`єкта оскарження ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/21079/25 за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність заступника начальника відділу ДВС у місті Луцьку Волинської області Західного МУМЮ Павла Бондарука,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою на дії/бездіяльність заступника начальника відділу ДВС у місті Луцьку Волинської області Західного МУМЮ Павла Бондарука.

Просить суд зняти (скасувати) арешт із нерухомого майна та іншого невизначеного майна ОСОБА_1 , яке було накладено постановою серії АА № 689172 від 21 травня 2008 року Другий ВДВС Луцького МУЮ, ОСОБА_3 (номер обтяження 7238736) з підстав, викладених в скарзі.

Скаржник в судовому засіданні заявлену скаргу підтримала з підстав у ній викладених. Просила скаргу задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження, відділу ДВС у місті Луцьку Волинської області Західного МУМЮ Павло Бондарук, в судовому засіданні повідомив, що скаржнику було достовірно відомо про факт накладення у 2008 році арешту на її майно. Внаслідок чого останньою було пропущено строк звернення до суду зі скаргою.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді скраги, дослідивши письмові матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом при розгляді скарги встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

21 травня 2008 року державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ було винесено постанову серії АА689172 про арешт майна боржника ОСОБА_1 . Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Номер обтяження

В подальшому, виконавче провадження, в межах якого була винесена зазначена постанова серії АА689172, було завершене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з відсутністю у боржника майна.

29 серпня 2025 року скаржника звернувся до відділу ДВС у місті Луцьку Волинської області Західного МУМЮ із заявою про зняття арешту з майна, але листом від 02 жовтня 2025 року отримала відмову у цьому, у зв`язку з відсутністю у державного виконавця повноважень на зняття арешту з майна.

Частиною п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що виконавче провадження, в межах якого була винесена зазначена постанова серії АА689172, було завершене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з відсутністю у боржника майна. В подальшому стягувач не пред`являв виконавчий документ до повторного виконання. Таким чином накладений державним виконавцем арешт втратив свою актуальність, а також перешкоджає боржнику мирно володіти своїм майном, у зв`язку з чим слід зобов`язати Луцького відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного МУМЮзвільнити його майно з-під арешту, задовольнивши скаргу в цій частині.

Тривале збереження арешту на майно, за відсутності виконавчого провадження порушує права ОСОБА_1 мирно володіти своїм майном та порушує її права як власника.

При цьому, судом не приймаються до уваги твердження представника суб`єкта оскарження, відділу ДВС у місті Луцьку Волинської області Західного МУМЮ Павла Бондарука щодо пропущення скаржником строку звернення до суду зі скаргою. Оскільки строк на звернення ОСОБА_4 до суду із вказаною скаргою пов`язаний не з обізнаністю останньої про накладення арешту на майно, а з фактом отримання 03 жовтня 2025 року відповіді заступника начальника відділу ДВС у місті Луцьку Волинської області Західного МУМЮ Павла Бондарука про відмову в скасуванні арешту з майна № 143148 від 02 жовтня 2025 року.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючисьст. ст.450 - 452 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність заступника начальника відділу ДВС у місті Луцьку Волинської області Західного МУМЮ Павла Бондарука, задовольнити повністю.

Зобов`язати уповноважених осіб відділу ДВС у місті Луцьку Волинської області Західного МУМЮ скасувати арешт, накладений згідно постанови державного виконавця Другого Відділу ДВС Луцького МУЮ від 21 травня 2008 року серії АА689172 про арешт майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер обтяження 7238736.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала в повному обсязі складена

22 грудня 2025 року.

Суддя В.В. Ковтуненко