Справа № 130/1990/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»

до ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором,

учасники справи:

представник відповідачки адвокат Країло С.В.,

представник позивача, відповідачка в судове засідання не з`явилися,

після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість у сумі 182849,18 грн та судові витрати.

2. Позов обґрунтовано тим, що відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію договору кредиту та страхування, копію паспорту споживчого кредиту, копію виписки, копію довідки-розрахунку заборгованості, копії паспорту, копії договорів факторингу, копії реєстру боржників, копії платіжних інструкцій.

3. 1 вересня 2025 року від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Країло С.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначає про те, що позов подано з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому має бути відмовлено у його задоволенні. Так, виходячи з матеріалів справи, 29 серпня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір

кредиту та страхування за № Z06.00601.005638812, згідно якого ПАТ «Ідея Банк»

надало, а ОСОБА_1 отримала кредит на поточні потреби в сумі

74999грн, строк дії якого закінчився 28 лютого 2021 року.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у

зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11

викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого

кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче

кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо

кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про

споживче кредитування».Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

За приписами п. 11 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» Споживчий

кредит це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання

товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою,

незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого

працівника. Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість

вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття

самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх

потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами

в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і

життєдіяльності. Держава створює умови для здобуття споживачами потрібних знань

з питань реалізації їх прав. Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, яку інформацію повинен містити договір кредиту. Виходячи із вищевикладеного, Договір від 29 серпня 2019 року, укладений між ПАТ

«Ідея Банк» та ОСОБА_1 за № Z06.00601.005638812, є договором про споживчий кредит. Велика Палата ВС в своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі №

496/3134/19 відступила від правового висновку КЦС ВС щодо можливості

встановлення у кредитному договорі комісії за обслуговування кредиту, визначивши,

що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності

Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо

оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один

раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини

п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

З огляду на викладене, нарахована ПАТ «Ідея Банк» ще чомусь 19 грудня 2023 року

заборгованість за нібито нарахованими та несплаченими комісіями являється

протиправною та такою, яка не підтверджена належними та допустимими доказами,

а тому стягненню не підлягає. Крім того, адвокат вказує на те, що позивач не мав права нараховувати відсотки за коритсуавння кредитом після закінчення строку дії спірного договору, тобто після 28 лютого 2021 року. Позивачем по справі не надано детального розрахунку нібито заборгованостей ОСОБА_1 за нарахованими та несплаченими відсотками, а також за нарахованими та несплаченими комісіями, що позбавляє суд та відповідача перевірити їх на предмет їх правомірності (а.с.70-75).

4. 15 вересня 2025 року від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Країлао С.В. надійшли до суду додаткові пояснення, у яких він вказує на те, що з матеріалів справи вбачається, що договір від 29 серпня 2019 року №

Z06.00601.005638812, укладений між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , від імені ПАТ «Ідея Банк» підписаний особою, яка на той час нібито

перебувала на посаді менеджера, без зазначення прізвища цієї особи, її ім`я та по батькові.

Проте, єдиною особою, яка мала право від імені банку 29 серпня 2019 року укладати

договори такого характеру, був ОСОБА_2 , що підтверджується

витягом з ЄДРЮОФОПГФ від 12.09.2025 року. З огляду на це, адвокат вважає, що стягненню з ОСОБА_1 може підлягати лише заборгованість за тілом кредиту (а.с.78).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив у випадку неявки в судове засідання розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.5, на звороті).

6. 21 серпня 2025 року від адвоката Країло С.В. до суду надійшло клопотання про допуск його до участі у розгляді справи у якості представника відповідачки ОСОБА_1 та надання доступу до справи в підсистемі «Електронний суд», а також клопотання про перехід до розгляду даної цивільної справи зі спрощеного позовного провадження в загальне позовне провадження (а.с.63-67).

7. 15 вересня 2025 року від представника відповідачки адвоката Країла С.В. до суду надійшла заявапро витребування доказів (а.с.84-87).

8. 26 вересня 2025 року представник позивача Ушакавич М.П. подала заяву на виконання вимог ухвали суду, у якій також просила у випадку неявки представника позивача в судове засідання, розгляд справи проводити у його відсутності (а.с.95-98).

9. 16 жовтня 2025 року представником відповідачки адвокатом Країло С.В. подано заяву про проведення підготовчого судового засідання у його та відповідачки відсутність (а.с.102).

10. 19 листопада 2025 року представником відповідачки адвокатом Країло С.В. подано до суду заяву про відкладення судового засідання (а.с.106).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

11. Ухвалою від 13 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачці запропоновано надати в строк до 25 вересня 2025 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачці строк до 10 жовтня 2025 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.61).

12. Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року подальший розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.68).

13. Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року задоволено заяву представника відповідача про витребування доказів від ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (а.с.93).

14. Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 19 листопада 2025 року (а.с.105).

15. Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року відкладено розгляд справи на 11 грудня 2025 року (а.с.108).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.

16. Судом встановлено, що 29 серпня 2019 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту та страхування № Z06.00601.005638812, відповідно до умов якого, банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 74999 грн на рахунок позичальника, відкритий в АТ «ІДЕЯ БАНК», а позичальник доручає банку сплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 6506,76 грн, згідно з умовами Договору страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору (п.1.7 договору). Відповідно до п. 1.1, 1.3, 1.4 Договору, тип кредиту цільовий, процентна ставка змінювана, 29,99 % річних, строк кредиту 18 місяців.

17. Також, відповідно до п.п. 1.5 Договору Кредиту під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на веб-сайті Банку www.ideabank.ua

18. Відповідно до п. 1.6 договору, дата повернення кредиту 28 лютого 2021 року.

19. Змінювана процентна ставка визначається, як змінна частина ставки в розмірі 9,5 % збільшена на маржу банку в розмірі 12,49 %. Банк вправі зменшити процентну ставку, вказану у п. 1.3 договору на 10 % з настанням подій, що вказані в п. 1.9.1 та 1.9.2 (п.1.9 Договору).

20. Як йдеться по тексту Договору кредиту, Позичальник погоджується, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБОФО), Тарифи та Паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього Договору та зобов`язується виконувати їх умови, а також підтверджує, що ознайомлений з ДКБОФО і Тарифами, в тому числі з паперовими версіями розміщеними у відділенні Банку або Кредитного посередника, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (п.п. 3.2, 3.3 до Договору кредиту).

21. Також відповідачкою було підписано Паспорт споживчого кредиту (Додаток № 1 до Договору кредиту та страхування № Z06.00601.005638812 від 29 серпня 2019 року), відповідно до якого відповідачка була ознайомлена з інформацією про умови кредитування та вартість кредиту. Сума кредиту становить 74999 грн, мета отримання кредиту споживчі цілі, процентна ставка, відсотуів річних 21,99, тип процентної ставки змінювана, плата за обслуговування кредитної заборгованості 1,90 % щомісячно від початкової суми кредиту (а.с.6).

22. АТ «ІДЕЯ БАНК» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту ОСОБА_1 в сумі 68492,24 грн., ордером-розпорядженням №2 про сплату страхового платежу в сумі 6506,76 грн. та випискою по рахунку за період 29 серпня 2019 року по 19 грудня 2023 року (а.с.7-8).

23. З довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Z06.00601.005638812 від 29 серпня 2019 року вбачається, що наявна заборгованість за основним боргом становить 74999 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відстоками 54200,68 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 53649, 5 грн, а всього 182849,18 грн (а.с.9).

24. 19 грудня 2023 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023 (а.с.14-20).

25. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу AT «ІДЕЯ БАНК» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT "ІДЕЯ БАНК" за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед AT «ІДЕЯ БАНК» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору (а.с.14-20, 21-23).

26. Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі та відповідно перерахував суму на користь AT "ІДЕЯ БАНК" (а.с.24-25).

27. 22 грудня 2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» передав (відступив), а ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» прийняв права вимоги за кредитним договором Z06.00601.005638812 від 29 серпня 2019 року (а.с.26-30).

28. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає, а ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату та на умовах, визначених цим договором.

29. Згідно з положенням п. 2.2 цього Договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді.

30. З копії реєстру боржників вбачається, що під номером 2746 значиться відповідачка ОСОБА_1 (номер кредитного договору Z06.00601.005638812 ) (а.с.31-33).

31. Пунктом 3 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги, яка становить 11861032,61 гривень. На виконання вимог даного договору ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» перерахувало на рахунок ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» 11861032,61 гривень (а.с.34).

32. Таким чином судом встановлено, що до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» починаючи з 22 грудня 2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування № Z06.00601.005638812 від 29 серпня 2019 року.

33. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» від 23 вересня 2025 року оригінал договору № Z06.00601.005638812 від 29 серпня 2019 року у товариства відсутній у зв`язку з його втратою.

V. Оцінка Суду.

34. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

35. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

36. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

37. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

38. Згідно зі статтями 610, 629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

39. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

40. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

41. Втрата оригіналу кредитного договору не означає, що зобов`язання відповідачки припинилося чи відсутнє.

42. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

43. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

44. Судом встановлено, що відповідачка погодилася на умови кредитного договору шляхом підписання його своїм підписом та фактично отримані нею кошти в добровільному порядку первісному кредитору не повернуті, відсотки за користування кредитом не сплачені. АТ "ІДЕЯ БАНК" відступило своє право вимоги до відповідачки за договором факторингу ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а це товариство, в свою чергу, відсутпило право грошової вимоги позивачу.

45. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

46. Згідно з статтею 1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

47. Таким чином, оцінюючі зібрані докази в їх сукупності та враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку первісному кредитору, ТОВ «ОПТІМА ФІКТОРИНГ» або Фактору ТОВ «ФК ПРОФІТ КАПІТАЛ» не повернуті, а також беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками зі його користування.

48. У постанові від 26 грудня 2019 року № 467/555/19 Верховний Суд, виснував, що «враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідачка підписанням договору № Z06.00601.005638812 та додатків до нього, та отримавши кредитні кошти, висловила своє волевиявлення та підтвердила своє погодження з усіма його умовами, як прийнятними для неї.

49. Щодо стягнення із відповідачки 53649,5 грн суми заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями, то суд зазначає наступне.

50. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

51. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

52. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

53. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49, затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

54. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

55. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

56. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

57. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

58. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

59. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

60. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

61. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

62. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

63. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.5 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

64. Як вбачається з матеріалів справи розмір заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту складає 53649,5 грн.

65. Враховуючи, що в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту (крім інформації, що може бути надана безкоштовано), та відповідних доказів цьому, що надавались відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування заборгованості по кредиту, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

66. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).

67. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку що позовна вимога щодо стягнення з відповідачки комісії у розмірі 53649,5 грн. задоволенню не підлягає.

68. Отже, підсумовуючи вищевикладене, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачкою свого зобов`язання за кредитним договором № Z06.00601.005638812 від 29 серпня 2019 року та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

VI. Розподіл судових витрат.

69. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

70. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

71. Позов ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 2149,88 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

72. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

73. Згідно з частинами першою та шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

74. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

75. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

76. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

77. На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надав суду копію договору про надання правничої допомоги №02-24 від 1 липня 2024 року, копію додаткової угоди №1/1 до Договору про надання правничої допомоги, з якої видно, що за проведення консультації з клієнтом, вивчення документів та підготовлення проектупозовної заяви передбачена винагорода у розмірі 7000 грн (а.с.35-39).

78. Проаналізувавши надані представником документи на надання правничої допомоги, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу 7000 грн є завищеною, а тому розмір вказаних витрат має бути зменшений до 5000 грн. Стягнення витрат на правничу допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю цієї справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

З цих підстав,

Керуючись статтями 137, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 509, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 626, 628, 629, 638, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за договором кредиту №Z06.00601.005638812 від 29 серпня 2019 року у сумі 129199 (сто двадцять дев`ять тисяч сто дев`яносто дев`ять) грн 68 коп.

3. В задоволенні стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 53649,5 грн - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2149 (дві тисячі сто сорок дев`ять) грн 88 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Повне рішення суду складено 19 грудня 2025 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», що знаходиться по вул. Набережно-Лугова, 8, в м. Київ, .

Представник позивача: адвокат Ушакевич Марина Петрівна, яка знаходиться по пр. Леоніда Каденюка, 23, в м. Київ, а/с 57, 02094; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №6416 від 23 травня 2019 року, видане Радою адвокатів міста Києва на підставі рішення від 23 травня 2019 року №30, діє на підставі довіреності від 22 січня 2025 року.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, ід.№ НОМЕР_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Представник відповідачки: адвокат Країло Степан Васильович, який знаходиться по вул. Героїв Майдану 224, в м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000479 від 22 травня 2019 року, видане Радою адвокатів Вінницької області на підставі рішення №5/19 від 19 травня 2019 року, діє на підставі ордеру серії АВ №1225941 від 21 серпня 2025 року.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА