Справа № 402/1585/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року Благовіщенський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Терновенко А.В.

секретаря судового засідання - Рудь Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське Кіровоградської області, в порядку окремого провадження цивільну справу за позовною заявою до про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Анікєєнко Є.О. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є колишнім чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2025р. (справа № 402/1126/25) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

У період з вересня 2025 року по теперішній час ОСОБА_2 вчиняє провокації та домашнє насильство по відношенню до колишнього чоловіка ОСОБА_1 та членів його сім`ї.

На теперішній час ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений житловий будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на теперішній час Благовіщенським районним судом Кіровоградської області вирішується питання щодо поділу вказаного житлового будинку між подружжям.

ОСОБА_2 проживає з батьками за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 .

Під час, коли ОСОБА_2 відвідує житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вона постійно вчиняє конфлікти, висловлюється нецензурною лайкою відносно ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_3 , а також здійснює безпідставні виклики поліції на ОСОБА_1 , однак жоден з таких викликів не знайшов підтвердження щодо будь-яких протиправних дій з боку ОСОБА_1 .

Більш того, на початку листопада 2025 року ОСОБА_2 спровокувала конфлікт з ОСОБА_1 та побила його шваброю, яка розламалася на частини в результаті побоїв.

Крім того, супроводжує його автомобіль в разі зустрічі на автомобільних шляхах.

Систематичні провокації, принизливі висловлювання та образи з боку ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 та його матері, мають постійний та руйнівний вплив на психологічний стан ОСОБА_1 , в результаті чого на сьогоднішній день відкрито кримінальне провадження, за яким ОСОБА_1 є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення по відношенню до

співмешканця ОСОБА_2 .

Таким чином, з метою недопущення подальших провокаційних дій та психологічного терору з боку ОСОБА_2 , заявник вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 26.12.2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання заявник та його представник не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяву, якою підтримали свої вимоги з підстав, зазначених у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомила, клопотань та заяв до суду не надіслала.

Дослідивши матеріали заяви суд приходить до наступних висновків.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одним із яких є заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (частина друга статті 26 вказаного Закону).

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Як встановлено з матеріалів справи та пояснення заявниці, ОСОБА_1 проживає в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 є його колишньою дружиною та співвласником будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на теперішній час Благовіщенським районним судом Кіровоградської області вирішується питання щодо поділу вказаного житлового будинку між подружжям.

Слід відмітити, що мета встановлення обмежувального припису - запобігання та протидія домашньому насильству; та є встановленим судом заходом тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство; одним із спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству таінструментом захисту постраждалої від домашьного насильства особи.Метою реалізації обмежувального припису в межах ЦПК України є саме реалізація тимчасової перестороги, тимчасового заходу

захисту на підставі оцінки ризиків здійснення домашнього насильства або його повторення У випадку застосування обмежувального припису в межах цивільного процесу суд, виходячи з принципу розумності, має оцінити лише підстави для висновку про наявність домашнього насильства, ризику його продовження чи повторного вчинення. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи,суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому (правова позиція в справах №№ 363/3496/18; 452/317/19, 570/2528/20, 344/1046/21, 711/3693/22).Заявнику слід зазначити обставини, що свідчать про необхідність видачі обмежувального припису та докази, що їх підтверджують. Докази мають стосуватись обґрунтованих побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатний вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь-якому його вигляді. Це можуть бути докази застосування психологічного насильства, приниження гідності, жорстокого поводження з боку заінтересованої особи до заявника, катування, нелюдського поводження, що передбачає спричинення сильних фізичних та душевних страждань, тривалість та системність протиправної поведінки кривдника, докази того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії по відношенню до заявника, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису. (Постанова ВС від 9 червня 2022 року, справа № 216/4309/21) .Зважаючи на вище викладене , суд вважає ,що заявником не надано належних доказів, які б могли свідчити про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, а саме психологічного тиску або фізичного насильства відносно ОСОБА_1 у їх сукупності, в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому підстави для задоволення вказаної заяви відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,76,81, 350-4-350-6, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката Анікєєнко Є.О, яка представляє інтереси ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення обмежувального припису відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів після проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Альона Терновенко