ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони:

позивачка ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 15 вересня 2025 року, ухваленого суддею Козловим Ю.В., (дата складання повного судового рішення не зазначена),

В С Т А Н О В И В

У червні 2025 ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Позов мотивовано тим, що від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов`язку утримання позивачки, оскільки вона у зв`язку із народженням дитини не має можливості працювати та забезпечувати себе самостійно.

Посилаючись на викладене, позивачка просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 15 вересня 2025 року позовні вимоги задоволені частково.

Постановлено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку до досягнення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 26 червня 2025 року.

Суд також допустив негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць та стягнув з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачка в силу положень статті 84 СК України має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Щербань О.С. вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх обставин справи та доказів. В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача зазначив, що суд дійшов помилкових висновків про наявність у відповідача обов`язку надавати матеріальну допомогу позивачці, оскільки хоча він і працює та має помірний дохід, але нажаль не має змоги надавати матеріальну допомогу позивачці через сімейні обставини, оскільки він за судовим наказом вже сплачує аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4 , перебуває у другому шлюбі з ОСОБА_6 і у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина ОСОБА_7 , яких він також повинен утримувати, крім того у його другої дружини є неповнолітній син від її першого шлюбу, який проживає із ними і потребує матеріального забезпечення. Крім того відповідач має непрацездатного батька і надає йому щомісячну допомогу у розмірі 6000-8000 грн. Тому просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у даному позові відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін як законне і обгрунтоване.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає таким вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 27.01.2025 було розірвано (а.с.8, 9-10,11), від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.12), позивач проживає разом з сином за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13). 11.04.2025 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_8 , яка після шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 49 зворот), від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_10 (а.с.50). ОСОБА_6 від попереднього шлюбу має сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.51).

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_1 вказувала, що батько дитини ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на її утримання, через що позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, між сторонами виник спір стосовно надання відповідачем утримання позивачці як дружині, яка доглядає дитину до трьох років.

Відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Підстави для припинення такого права передбачені ст. 85 СК України: право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, а також право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Порядок та способи сплати аліментів подружжю визначені законодавством наступним чином.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини 1-3 статті 77 СК України).

За рішенням суду розмір аліментів присуджується одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (частини 1-3 статті 80 СК України).

Таким чином, підставами для виникнення права у дружини на утримання за даною нормою є проживання з нею дитини віком до трьох років та наявність у відповідача можливості надавати дружині матеріальну допомогу, через що вимоги позивачки, з якою проживає їх з відповідачем син, який не досяг трьох років, є обґрунтованими з урахуванням того, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, працює, тобто має можливість і повинен надавати матері свого сина матеріальну допомогу, до досягнення ним трьох років.

За такого суд першої інстанції, проаналізувавши надані сторонами докази, повно та всебічно встановив обставини справи, правильно визначився з характером спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, яка в силу статті 84 СК України має право на таке утримання.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини, суд першої інстанції, правильно застосувавши наведенні вище положення СК України, на підставі доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/5 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Аргументи апеляційної скарги про наявність іншої дитини від другого шлюбу, судом першої інстанції враховано під час задоволення позову частково.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що відповідач не має можливості утримувати дружину, оскільки на його утриманні перебуває його батько пенсіонер, то таке твердження не заслуговує на увагу, оскільки на день ухвалення рішення по справі відсутні відомості про стягнення з відповідача будь-яких інших аліментних платежів, доказів проживання разом із батьком та перебування останнього на утриманні відповідача не надано.

Тому суд першої інстанції правильно вважав, що є підстави для стягнення на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 1/5 частини заробітку відповідача, оскільки саме такий розмір відповідає інтересам дружини, обов`язку відповідача з її утримання та не призведе до порушення прав ОСОБА_2 .

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частини 1, 13 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки рішення суду першої інстанції залишено без змін, судові витрати покладаються на відповідача, а тому відсутні підстави для перерозподілу судових витрат апеляційним судом.

Керуючись статтями 367-369, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 15 вересня 2025 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2025 року.

Головуючий

Судді