Справа № 344/256/25
Провадження № 2/344/1716/25
У Х В А Л А

22 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Медвідь Василь Осипович до Товариства з обмеженою відповідальністю «М Груп Девелопмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» про розірвання договорів та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Медвідь Василь Осипович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «М Груп Девелопмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» про розірвання договорів та стягнення заборгованості.

17.11.2025 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» - адвокат Нестеришин Т.С. подав клопотання про призначення cудово-почеркознавчої експертизи на вирішення якої поставити питання: Чи виконано підпис від імені Судді Ярослава Васильовича в графі «від Покупця» в договорах купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому?

Клопотання мотивує тим, що предметом позову є вимоги Судді Я. В. про розірвання договорів купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому, стягнення солідарно з ТОВ «НІРА» і ТОВ «М ГРУП ДЕВЕЛОПМЕНТ» на користь ОСОБА_1 суми основного боргу у розмірі 65 003 040,00 грн., пені у розмірі 3 312 483,68 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 1 898 088,77 грн., а також 3% річних у розмірі 507 557,98 грн., стягнення солідарно з ТОВ «НІРА» і ТОВ «М ГРУП ДЕВЕЛОПМЕНТ» на користь ОСОБА_1 заборгованості у сумі 7 800 364,80 грн.

Вказуючи на неукладеність Договорів та безгрошовість Квитанцій до прибуткових касових ордерів ТОВ «НІРА», серед іншого, покликається на те, що такі Договори та Квитанції до прибуткових касових ордерів не були підписані особами, які вказані у цих документах їх підписантами ані ОСОБА_2 , як директором ТОВ «М ГРУП ДЕВЕЛОПМЕНТ», ані Суддею Ярославом Васильовичем.

Підписи у цих Договорах від імені Покупця (тобто Судді Я. В.) і Продавця (тобто ТОВ «М ГРУП ДЕВЕЛОПМЕНТ» в особі директора Печіля Василя Васильовича) та Квитанціях до прибуткових касових ордерів від імені директора ТОВ «М ГРУП ДЕВЕЛОПМЕНТ» ОСОБА_2 , візуально істотно відрізняються, зокрема в Договорах: №19/1/1/39 від 16.05.2019, №19/5/2/55.8 від 16.05.2019, №20/1/3/69.3 від 16.05.2019, № 22/1/2/61.2; № 22/2/61.2; №22/4/61.2 та інших, що, поряд із обставинами, вказаними у відзиві на позовну заяву, дає підстави вважати, що вони виконані різними особами і мають очевидні ознаки підроблення. На факт непідписання Договорів та Квитанцій до прибуткових касових ордерів особами, які вказані у них, свідчить, крім наочної різності підписів начебто від однієї й тієї ж особи в різних документах, вказує й відсутність у ОСОБА_1 , який вже був пенсіонером станом на 16.05.2019, будь-яких легальних джерел походження значної суми коштів в понад 60 млн. грн., відсутність фактів будь-якого оприбуткування та декларування ТОВ «М ГРУП ДЕВЕЛОПМЕНТ» такої суми коштів. Тобто у ТОВ «НІРА» наявні, зокрема, обґрунтовані сумніви у дійсному підписанні Договорів Суддею Я. В

Статтею 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, особисті підписи сторін договору є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми такого договору, наявність таких підписів, зазвичай, має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) сформульовано правовий висновок про те, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Якщо сторони не досягли згоди з істотних умов договору, то такий договір є неукладеним, тобто такий, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Водночас, у постановах Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 907/804/17 та від 15 вересня 2021 року у справі № 531/2004/18 та в багатьох інших зауважено, що вимога про визнання договору неукладеним не може бути самостійним предметом розгляду в суді.

У постанові Верховного Суду від 23.10.2024 у справі №753/25081/21 зауважено наступне: «… 77. Верховний Суд неодноразово зауважував, що належним доказом, який би міг засвідчити належність підпису особи на письмових документах, є саме висновок почеркознавчої експертизи. Інші докази, які суд оцінює у їх сукупності, не є беззаперечними доказами на спростування чи підтвердження наявності волевиявлення особи (постанови Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 601/2139/21, від 24 травня 2023 року у справі №567/792/22, від 19 червня 2023 року у справі № 601/1965/21, від 2 червня 2023 року у справі № 567/874/22, від 06 грудня 2023 року у справі № 369/5183/19, від 27 лютого 2024 року у справі № 754/3142/21)». У постанові Верховного Суду від 15.11.2024 у справі №933/602/23 також міститься правовий висновок про те, що належним доказом, який би міг засвідчити належність підпису особи на письмових документах, є висновок почеркознавчої експертизи (а.с.167-181).

04.12.2025 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Медвідь В.О. подано заперечення на клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, заперечення обґрунтовує тим, що відповідач жодним чином не формує питання з приводу підписів самого ОСОБА_2 , а також відтиску печатки ТОВ «М Груп Девелопмент», оскільки питання щодо призначення експертизи в судовій справі №344/256/25 вже двічі вирішувалось і у задоволенні такого було відмовлено, при цьому вони є аналогічними за змістом із даним клопотанням.

Крім того, представник позивача посилається на правову позицію Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 12.12.2015 року (провадження №21-4266а15), договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку, а свідчить про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг. Про факт отримання та повернення коштів свідчать банківські виписки про зарахування чи повернення грошей із поточного рахунку, а також прибуткові та видаткові касові ордери у разі внесення грошей до каси товариства. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 року в справі №169/506/17 та у постанові Верховного Суду від 24.06.2021 року у справі №686/19271/19. Отже, належними та допустимими доказами внесення/повернення особою коштів у готівковій формі можуть бути прибуткові ордери, а у випадку внесення/ повернення коштів у безготівковій формі таким доказом може відповідна банківська виписка (а.с.192-194).

04.12.2025 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Медвідь В.О. було подано клопотання про витребування доказів, а саме витребувати у слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області належно завірену копію висновку будівельно-технічної експертизи виконаної в рамках кримінального провадження №0000271 від 16.02.2022 року, яка була призначена 03.10.2022 року щодо визначення ступеня готовності та об`ємів виконаних робіт на земельних ділянках :08:002:0039 та :08.002:0040. Клопотання мотивує тим, що згідно умов оскаржуваних договорів, передбачено планове закінчення будівництва та введення в експлуатацію комплексу, в якому знаходиться вказаний у п.1.2. Об`єкт друге півріччя 2021 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.09.2025 року у справі №344/256/25 було призначено судову будівельно-технічну експертизу, з метою визначення ступеня готовності незавершеного будівництва, а також вартості будівельних матеріалів використаних під час вказаного будівництва. Однак постановою Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 23.10.2025 скасовано ухвалу суду першої інстанції, з мотивів необґрунтованості підстав, які б дали можливість для вирішення питання забезпечення доказів шляхом призначення експертизи такого роду, крім того, представником позивача не надано жодних доказів існуючого будівництва, що проводиться за вказаною адресою та здійснення його будь-ким з відповідачів, а представники відповідачів заперечують факт такого будівництва.

При цьому на досудовому розслідуванні в СУ ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0000271 від 16.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України, а в ухвалі про тимчасовий доступ до речей та документів вказано про призначення та проведення будівельно-технічної експертизи об`єктів на вищевказаних земельних ділянках.

У постанові Верховного Суду від 10.07.2019 року у справі №686/23256/16-ц та від 25.03.2021 року у справі №752/21411/17 зроблено висновок, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта в кримінальній справі є письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати чи визнає доказ чи відхиляє його (а.с.195-197).

19.12.2025 року представником ТОВ «М Груп Девелопмент» адвокатом Селяніним В.О. подано заперечення на клопотання про витребування доказів, оскільки позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Положеннями ст. 84 ЦПК України встановлено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Однак, зі змісту поданого позивачем клопотання не вбачається та не наведено: чи звертався позивач до відповідного органу за отриманням відповідного доказу, який позивач просить витребувати; чи було йому відмовлено у наданні такого доказу; або обґрунтованих причин неможливості отримання такого доказу самостійно; причин неподання такого клопотання разом з позовом; прохання про поновлення строку на подання такого клопотання. З огляду на вищенаведене, відповідач вважає, що подане позивачем клопотання про витребування письмових доказів від 04.12.2025 року, подано позивачем з порушенням вимоги процесуального закону.

Крім цього відповідач вважає, що позивач такими діями та спробами долучити до матеріалів справи докази, які не мають жодного відношення до предмету спору, ускладнює розгляд справи та створює процесуальне навантаження на суд і судовий процес.

19.12.2025 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» - адвокат Нестеришин Т.С. подав заперечення на клопотання представника позивача про витребування доказів, мотивуючи тим, що позивач зобов`язаний був подати усі докази разом з поданням позовної заяви або зазначити та обґрунтувати у позовній заяві об`єктивні причини неможливості подання доказів разом з позовною заявою. Надалі позивач може заявити клопотання про витребування доказів лише якщо у такому клопотанні він обґрунтує неможливість подання доказів разом з позовною заявою з причин, що не залежали від позивача. Проте, як свідчить зміст позовної заяви, Позивачем не вказано будь-яких причин неможливості подання будь-яких доказів. Так само у заявленому Позивачем клопотанні про витребування письмових доказів не обґрунтовано неможливість подання витребовуваного доказу разом з позовною заявою з причин, що не залежали від Позивача.

Серед іншого ТОВ «НІРА» звертає увагу на те, що долучені Позивачем до клопотання роздруківки двох судових ухвал (а інших доказів Позивачем не надано) жодним чином не дають змогу дійти висновку узагалі про наявність витребовуваного доказу висновку будівельно-технічної експертизи, виконаної в рамках кримінального провадження № 0000271 від 16.02.2022 року, яка була призначена 03.10.2022 року щодо визначення ступеню готовності та об`ємів виконаних робіт на земельних ділянках :08:002:0039 та :08:002:0040. В жодній з доданих до клопотаннях роздруківок ухвал слідчих суддів не вказано про наявність такого висновку. В одній з роздруківок ухвал слідчого судді, а саме, в роздруківці ухвали від 12.12.2022 у справі № 344/15198/22, вказано про призначення у кримінальному провадженні будівельно-технічної експертизи, проте зміст ухвали не дає змогу вести мову про те, що ця експертиза стосувалася визначення ступеню готовності та об`ємів виконаних робіт саме на земельних ділянках :08:002:0039 та :08:002:0040 (до яких Позивач узагалі не має жодного відношення).

22.12.2025 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Медвідь В.О. подано письмові пояснення, зазначає, що представником позивача учинено всі необхідні дії та заходи з метою оримання вказаних письмових доказів та долучення їх до матеріалів справи. 27.11.2025 року адвокат Медвідь В.О. звернувся на адресу ГУНП в Івано-Франківській області з адвокатським запитом про надання належно завіреної копії висновку судово-економічної експертизи від 04.04.2023 року №СЕ-19/109-22/12708-ЕК яким підтверджено документально отримання ТОВ «М Груп Девелопмент» коштів від громадян по договорах купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому, а також висновку будівельно-технічної експертизи, яка була призначена 03.10.2022 року у даному кримінальному провадженні. 22.12.2025 року СУ ГУНП в Івано-Франківській області надало відповідь за № року, в якій зазначено, що Суддя Я.В. не має статусу визначеного ч.1 ст.221 КПК України, відсутні правові підстави для надання копій матеріалів кримінального провадження. Відтак представником позивача здійснено всі необхідні заходи з метою здобуття та отримання вказаних письмових доказів.

22.12.2025 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» - адвокат Нестеришин Т.С. подано пояснення, ТОВ «НІРА» зауважує на тому, що заява про призначення судової почеркознавчої експертизи, яка була заявлена 17.11.2025, не є тотожною ані за підставами, ані за мотивуванням, ані за змістом і питаннями, які ТОВ «НІРА» клопоче поставити перед експертом, попередній заяві ТОВ «НІРА». На підтвердження своїх доводів про те, що договори купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 16.09.2019 не були підписані Суддею Я. В., що може свідчити про неукладеність цих договорів і, як наслідок, необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог, ТОВ «НІРА» цілком обґрунтовано та підставно клопоче про необхідність призначення та проведення судом у цій справі почеркознавчої експертизи з питань виконання чи невиконання підписів Суддею Я.В. або іншою особою на договорах купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 16.09.2019, які просить розірвати Суддя Я.В. і заборгованість за якими Суддя Я.В. просить солідарно стягнути з ТОВ «НІРА» і ТОВ «М ГРУП ДЕВЕЛОПМЕНТ».

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Медвідь В.О. клопотання про витребування доказів підтримав, просив задоволити, у задоволенні клопотання про призначення експертизи просив відмовити з мотивів викладених письмово.

Представник відповідача ТОВ «М Груп Девелопмент» - адвокат Селянін В.О. клопотання про призначення експертизи підтримав, просив задоволити, у задоволенні клопотання про витребування доказів просив відмовити, з мотивів наведених письмово.

Представник відповідача ТОВ «НІРА» - адвокат Нестеришин Т.С. клопотання про призначення експертизи підтримав, просив задоволити, у задоволенні клопотання про витребування доказів просив відмовити, з мотивів наведених письмово.

Щодо клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» - адвоката Нестеришина Т.С. про призначення cудово-почеркознавчої експертизи:

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, об`єктом почеркознавчої експертизи є рукописні записи та підписи в оригіналах документів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до п. 2.3 Розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

Оскільки відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом МЮ України від 08.10.1998 № 53/5 в чинній редакції, об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Відповідно до п. 1.3 - для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації. У документі, що є підставою для проведення експертизи, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), зобов`язаний (зобов`язана) зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи.

Вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням.

Експериментальні зразки посвідчуються органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). У посвідчувальному написі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові виконавця, а також особливості зразка (написані лівою рукою, спеціальним шрифтом тощо).

Як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Проте, представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» до клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи не додано будь-яких додаткових матеріалів, достовірних вільних та умовно-вільних зразків підпису та почерку позивача Судді Я.В., та не заявлено клопотання про витребування таких судом. Експериментальні зразки підпису та почерку можуть бути відібрані у позивача судом, разом з тим, без надання вільних та умовно-вільних зразків, на думку суду їх відібрання є недоцільним. Відсутність необхідних для проведення почеркознавчої експертизи документів перешкоджає її призначенню судом.

Призначення експертизи без попереднього зібрання (витребування) зразків вільних, умовно-вільних, експериментальних зразків почерку призведе до необґрунтованого затягування розгляду та порушення розумних строків її розгляду.

В постанові Верховного Суду складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2020 року (справа № 560/898/16-ц) висловлено висновок, що обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, оскільки судом не встановлено наявності необхідних для проведення почеркознавчої експертизи документів із зразками почерку позивача, у задоволенні клопотання про призначення такої експертизи слід відмовити.

Щодо клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Медвідь В.О. про витребування доказів:

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Суд бере до уваги запит представника позивача до органу, що здійснює досудове розслідування, та їх відповідь, відповідно до якої право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та порядок отримання копій визначено ст.221 КПК України і таке надано стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. У вказаному кримінальному провадженні Суддя Я.В. викликався для дачі показань як свідок, проте, давати свідчення відмовився, скориставшись правом визначеним ст.63 Конституції України.

Втім, зауваження сторони відповідача щодо не надання стороною позивача інформації, про реальне існування такого висновку експерта та підтвердження, що такий висновок стосується предмету, який досліджується у даному провадженні, суд вважає слушними. З відповіді представника СУ ГУНП не вбачається, що такий висновок експерта існує, як стверджуєься стороною позивача.

Крім того, оскільки клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, а сторона не обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, суд вважає за необхідне залишити клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Медвідь В.О. про витребування доказів без задоволення

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що такі дії позивача свідчать про його намагання перекласти свій процесуальний обов`язок зі збирання доказів на суд, що не відповідає нормам, завданням та засадам цивільного судочинства.

Разом з тим, відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2025 року у справі № 944/6062/23 провадження № 61-4035 св 24 зазначено що 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України від 29 червня 2023 року N 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та користування електронними кабінетами в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечують обмін документами» (далі - Закон N 3200-IX ), який був розроблений для запровадження обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі ЄСІТС) представниками юридичних професійних, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, останні особи, які за законом зобов`язані зареєструвати офіційні електронні адреси в ЄСІТС, звільнені з виконання свого обов`язку.

Статтею 14 ЦПК України, зокрема, передбачено, що в судах функціонує Єдина судова Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, які надійшли до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксацію судового процесу та участі учасників судового процесу в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній установі. системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремі підсистеми (модулі), що забезпечують обмін документами, у добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовується судом також у випадку, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подачу документів до суду в паперовій формі.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, які мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною п`ятою, шостою статтею 43 ЦПК України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, листи та електронні докази тощо) можуть бути подані до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за повідомленнями, передбаченими цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватись учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, які починають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пунктів 24, 25 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке затверджено рішенням Вищої ради Правосуддя від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21 (далі - Положення про ЄСІТС) підсистеми «Електронний суд» (далі - Електронний суд) - це підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсиланню та отриманню) документами (в тому числі процесуальними документами, електронними листами та доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інших документів.

Документи (в тому числі процесуальні документи, листи та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справи в суді, можуть бути подані до суду в електронній формі за допомогою підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням.

Відповідно до пункту 10 Положення ЄС про ІТС адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС у добровільному порядку.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, порушення, заперечення з процесуальних питань та наслідки недотримання таких визначені у статті 183 ЦПК України.

Відповідно до пункту першої частини першої статті 183 ЦПК України будь-яке письмо із заявою, закриттям, запереченням має містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи закриття або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або наявність електронного кабінету

Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

У частині четвертій статті 183 ЦПК України закріплено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заяву без розгляду.

Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідає частині шостої статті 14 Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Отже, надсилаючи клопотання електронною поштою з використанням цифрового підпису, а не за допомогою підсистеми «Електронний суд», представник позивача Судді Я.В., адвокат Медвідь В.О., застосував спосіб звернення суду, не передбачений чинним процесуальним законодавством, що неодноразово призводило до відкладення підготовчого засідання, оскільки інша сторона не була ознайомлена з поданими клопотаннями.

У разі подальшого направлення документів електронною поштою з використанням цифрового підпису, а не за допомогою підсистеми «Електронний суд», такі клопотання будуть повернуті заявнику без розгляду.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Вимога про розумний строк покладає на суд обов`язок розглянути і вирішити справу без невиправданих зволікань, що дасть можливість надати особі своєчасний захист її прав, свобод та інтересів. Строк розгляду і вирішення справи може вважатися розумним, якщо судовий захист правам особи надано своєчасно. Важливою гарантією права на справедливий судовий розгляд є розгляд справи упродовж «розумного строку», що гарантує ст. 6 Європейської конвенції. Вказана гарантія підкреслює важливість того, що правосуддя повинно здійснюватися без затримок, які можуть підірвати його ефективність та довіру до нього.

Керуючись ст.ст. 43, 76, 77, 81, 84, 103-105, 187, 197, 258-261, 259-261, 223, 353 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НІРА» - адвоката Нестеришин Т.С. про призначення cудово-почеркознавчої експертизи - відмовити.

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Медвідь В.О. про витребування доказів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Пастернак І.А.