ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5127/25 Справа № 188/3435/24 Головуючий у першій інстанції: Курочкіна О. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Курочкіної О.М. від 27 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 обґрунтовуючи тим, що він є сином відповідача, що підтверджується його свідоцтвом про народження, актовий запис №54. Шлюб між його батьками було розірвано 27.06.2014 року. 19.06.2024 року з батька були стягнуті аліменти на його утримання починаючи з 08.05.2014 року до повноліття. Після досягнення 18 років батько перестав сплачувати аліменти, але наразі позивач навчається на денній формі навчання у Східноукраїнському національному університету ім.В.Даля на денній формі навчання за кошти державного бюджету, тому позбавлений можливості працевлаштуватися та отримувати самостійний стабільний дохід і потребує матеріальної допомоги батька на купівлю продуктів, одягу (а.с. 1). Позивач отримує стипендію, яка залежить від успіхів у навчанні. Відповідач не надає необхідної матеріальної допомоги, чим ставить його, позивача, у скрутне матеріальне становище. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання у розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви і до закінчення позивачем навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) батька, щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 23.12.2024 року і до припинення ним навчання, але не більш ніж до двадцяти трьох років, або зміни матеріального чи сімейного становища сторін. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис за №484 (а.с. 7).

Згідно змісту позовної заяви, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано 27.06.2014 року.

Відповідно до довідки Східноукраїнського національного університету імені В.Даля №24.3.085 від 21 листопада 2024 року, ОСОБА_2 є здобувачем вищої освіти факультету інформаційних технологій та електроніки Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля, на денній формі навчання за кошти державного бюджету. Зарахований на 1 курс згідно наказу №274с від 22.08.2022. Строк завершення навчання - 30.06.2026 (а.с. 9).

Також, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Лисичанськ та Ровеньки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), 19 червня 2020 року ОСОБА_1 уклад шлюб з ОСОБА_4 (а.с. 40).

Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 42).

Згідно довідки Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради №7101-7 від 25.04.2022, ОСОБА_1 взято на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 39).

Відповідно до довідки про доходи, виданої ПП Укргосптовари 06.01.2025, ОСОБА_1 працює у ПП Укргосптовари на посаді начальника цеху. Загальна сума доходів за період з 01.06.2024 по 31.12.2024 становить 136845,27 грн (а.с. 47).

З договору оренди житлового будинку від 14.01.2025, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 вбачається, що відповідач орендує, оплатно користується строком на один рік до 14.02.2025 для проживання ОСОБА_1 та членів його сім`ї - дружини ОСОБА_7 та дітей, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з чотирьох житлових кімнат.

Згідно п.1.2. зазначеного договору, встановлена плата за оренду житлового будинку в розмірі 5000,00 грн на місяць (а.с. 50-51).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18.

Отже, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

В обґрунтування своїх позовних вимог, ОСОБА_2 надав суду лише довідку про навчання у Східноукраїнському національному університеті ім. Володимира Даля №24.3.085 від 21 листопада 2024 року та копію студентського квитка, зміст яких зазначений вище.

При цьому, будь-які інші докази на підтвердження обгрунтованості позовних вимог в матеріалах справи відсутні.

Так, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду доказів на підтвердження витрат позивача, пов`язаних саме з його навчанням (щодо понесення витрат на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з викладеного, встановивши, що ОСОБА_2 навчається за кошти державного бюджету, отримує стипендію, що підтверджується змістом позовної заяви; приймаючи до уваги, що позивачем доказів на підтвердження витрат, пов`язаних саме з його навчанням (витрат на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників тощо) не надано, - колегія дійшла висновку, що ОСОБА_2 не довів існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є його процесуальним обов`язком, та не надав достатніх доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з його навчанням.

Колегія звертає увагу, що, відповідно до змісту позовної заяви, позивачем заявлений даний позов з посиланням на необхідність допомоги батька на купівлю продуктів, одягу, що не є підставою для стягнення аліментів у звязку з навчанням за ст. 199 СК України.

Також, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, з 19 червня 2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , з якою він виховує малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач разом з сім`єю є внутрішньо переміщеними особами та орендують житло за 5000,00 грн.; дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується довідкою №4 від 07.01.205, виданої КНП Лисичанської міської ради Луганської області Центр первинної медико-санітарної допомоги №1.

За таких обставин, з урахуванням наданих відповідачем доказів на підтвердження його матеріального стану, які не спростовано позивачем, є очевидною матеріальна неспроможність відповідача надавати допомогу повнолітньому сину, враховуючи обгрунтування даного позову.

Таким чином, ненадання будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітньої дитини потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників, тощо) та можливість відповідача надавати таку допомогу є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття.

Крім того, задовольняючи частково позов та стягуючи аліменти у частці від заробітку, місцевий суд не звернув увагу, що звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути аліменти не у частці від доходу, а у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн.

На викладене вище місцевий суд увагу не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, тому рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідачу необхідно компенсувати за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги у розмірі 1816,80 грн, згідно платіжної інструкції №8751-6536-2050-2336 від 03.04.2025.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Разом з тим, колегія наголошує, що позивач, за наявності підстав, не позбавлений можливості звернутись до суду з позовом з інших підстав, за іншого обгрунтування.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) компенсувати за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн 80 коп., згідно платіжної інструкції №8751-6536-2050-2336 від 03.04.2025.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 26 грудня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова