Справа № 389/1650/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимовича І.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Рум`янцевої О.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду заяву про самовідвід головуючого судді Максимовича Ігора Вікторовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про усунення від права на спадкування,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходилася цивільна справа №389/1650/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про усунення від права на спадкування.

Розпорядженням голови Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.10.2025, в порядку ст.31 ЦПК України, вказана цивільна справа передана на розгляд до Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

02.10.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Максимовича І.В. та передано матеріали справи на розгляд.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Максимовича І.В. від 08.10.2025, керуючись ст. 32, 33, 260 ЦПК України, прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про усунення від права на спадкування. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання в приміщенні Олександрівського районного суду Кіровоградської області (адреса: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Вишнева, 21) на 10 листопада 2023 о 11 год. 00 хв.; в підготовче судове засідання викликати сторони.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.11.2025 виправлено описку в ухвалі судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 08.10.2025 у цивільній справі №389/1650/24 (провадження №2/397/823/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про усунення від права на спадкування та вважати в азбаці третьому резолютивної частини ухвали вірної датою призначення підготовчого засідання - "10 листопада 2025 о 11 год. 00 хв.".

23.12.2025 на адресу суду надійшла заява відповідачки ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Максимовича І.В. на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, посилаючись на обставини, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2025 відмовлено узадоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючому судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про усунення від права на спадкування; розгляд цивільної справи продовжено у тому ж складі суду.

Разом з тим, відповідачка ОСОБА_2 18.11.2025 звернулася до Вищої ради правосуддя з дисциплінарною скаргою щодо суддів у даній справі, зокрема, й відносно нього, судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Максимовича І.В. (скарга ЄУН №В-3528/1/7-25).

У зв`язку із зазначеним, суддею заявлено самовідвід у цивільній справі за вищевказаним позовом, з метою недопущення у сторін сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою запобігання в подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що приймають участь у справі та забезпечення справедливого, своєчасного, об`єктивного та неупередженого розгляду цієї справи, попередження можливості скасування рішення за мотивів упередженості судді.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід ( самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» та Рішенні ЄС від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України», наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З аналізу наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він визначивши концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представив не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, №11/1987/134/188, § 48).

Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього

спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Норма про самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя.

Обставини, викладені суддею в обґрунтування заяви для самовідводу, у разі подальшого розгляду справи, можуть викликати сумнів у неупередженості чи об`єктивності судді як у стороннього спостерігача, так і сторін у справі.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення у сторін сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду цивільної справи №389/1650/24, а також з метою запобігання в подальшому будь-якої недовіри з боку осіб, що приймають участь у справі, та забезпечення справедливого, своєчасного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід та передати справу для повторного авторозподілу.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 260-261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід головуючого судді Максимовича Ігора Вікторовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про усунення від права на спадкування, задовольнити.

Відвести суддю Максимовича Ігора Вікторовича від розгляду цивільної справи № 389/1650/24 (провадження № 2/397/823/25).

Цивільну справу №389/1650/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про усунення від права на спадкування, передати на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26.12.2025

Суддя: І.В. Максимович