Справа № 203/5367/25
Провадження № 2/0203/2341/2025
11 листопада 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Іваницької І.В.
за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
У серпні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до Центрального районного суду міста Дніпра з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 777807 від 17.12.2021 в сумі 29 788,92 грн, а також 2422,40 грн. судового збору та 13 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17.12.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 777807, який підписано відповідачем власноруч, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» надав відповідачу кредит в сумі 37 500,00 грн на строк 730 днів до 17.12.2023 на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами договору. У свою чергу, відповідач не виконав належним чином умов договору, в результаті чого утворилася заборгованість в загальній сумі 29 788,92 грн. 31.01.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір надання послуг з факторингу № 31012025, у відповідності до умов якого ТОВ «Слон Кредит» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «Слон Кредит» права грошової вимоги, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 777807 від 17.12.2021. Враховуючи, що відповідач свого зобов`язання за кредитним договорам не виконав та право вимоги за ним перейшло до позивача, останній звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 22.08.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач явку повноважного представника у судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 10.11.2025 від представника позивача Сердійчук Я.Я. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду даної справи, зокрема, шляхом надіслання на зареєстроване місце проживання судових повісток засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», які повернулися на адресу суду 16.09.2025 та 03.10.2025 з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву до суду від нього не надходив, тобто відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів у даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, від якого не надійшло повідомлення про причини своєї неявки та відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладених вище обставин розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України проведено в заочному порядку.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні та зібрані докази, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду наступні обставини, встановлені у судовому засіданні.
Судом встановлено, 17.12.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 777807, який підписано відповідачем власноруч, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2. Договору). Згідно з п. 1.3. договору сума кредиту складає 37 500,00 грн. Відповідно до п. 1.4 договору строк кредиту складає 730 днів з кінцевим терміном повернення 17.12.2024 (включно). Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом - 25 % в день (9125 % річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних, що визначено у п. 1.5. Договору. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 30 000,00 грн. на поточний рахунок споживача; у розмірі 7 500,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. Договору (п. 2.1 Договору). Договір відповідач підписав власноручним підписом.
Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2021 ОСОБА_1 ознайомився з основними умовами кредитування у ТОВ «Слон Кредит», на підтвердження чого до позовної заяви позивачем долучено паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який відповідач підписав власноручно.
Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 777807 від 17.12.2021 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яку також підписав відповідач власноручно.
З наведеного слідує, що ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за вказаним договором перед відповідачем виконав у повному обсязі та належним чином, у передбаченому умовами вищевказаного договору порядку, надавши йому кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Слон Кредит» не виконав, оскільки не вносив належним чином платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитами.
У зв`язку з неналежним здійсненням платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом у гривні, здійсненим первісним кредитором за кредитним договором № 777807 від 17.12.2021 у відповідача станом на 05.03.2025 на дату відступлення утворилась заборгованість у загальній сумі 29 788,92 грн, яка складається з: 17 128,93 грн - сума заборгованості за коштами, що перераховані на рахунок боржника; 4 279,31 грн - сума заборгованості за процентами за видачу кредиту (проценти за перший день користування кредитом); 13 916,66 грн - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом (з другого дня користування кредитом). Крім того, у даному розрахунку міститься сума списання відсотків, яка складає 5 535,98 грн, у зв`язку із чим остаточна сума заборгованості за користування кредитом з другого дня користування кредитом становить 8 380,68 грн (13 916,66 грн - 5 535,98 грн).
Але, як слідує із розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, станом на 21.07.2025, який проведений ТОВ «Факторинг Партнерс», загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 777807 від 17.12.2021 становить 29 788,92 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 21 408,24 грн та заборгованість за відсотками 8 380,68 грн.
Суд звертає увагу на те, що в суму заборгованості по тілу кредиту увійшла заборгованість за нарахованими відсотками за перший день видачі кредиту, тому вказана складова заборгованості відображена в розрахунку ТОВ «Факторинг Партнерс» у сумі 21 408,24 грн (17 128,93 грн + 4 279,31 грн).
Отже, надаючи оцінку загальній сумі заборгованості по тілу кредиту та процентам, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
У відповідності до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
У частинах першій та третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з вимогами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
У статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до норми ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як передбачено статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
У силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами.
У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди
У силу приписів ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Статтею ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
З вищенаведеного випливає, що сторони, підписавши договір, встановили факт досягнення згоди між собою щодо всіх істотних умов кредитного договору.
Судом встановлено, що 31.01.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір надання послуги з факторингу № 31012025, згідно з умовами якого ТОВ «Факторинг Партнерс» зобов`язується передати (сплатити) грошові кошти в розпорядження ТОВ «Слон Кредит» за плату, а ТОВ «Слон Кредит» відступити ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Слон Кредит».
Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників для друку за договором надання послуги з факторингу № 31012025 від 31.01.2025 ТОВ «Слон Кредит» передало, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло Реєстр боржників кількістю 2092, після чого, з урахуванням умов зазначеного договору факторингу від ТОВ «Слон Кредит» до ТОВ «Факторинг Партнерс» переходять права вимоги заборгованості від боржників і ТОВ «Факторинг Партнерс» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Відповідно до Реєстру боржників для друку за договором надання послуги з факторингу №31012025 від 31.01.2025 (витяг з додатку №1-1 до договору надання послуги з факторингу №31012025 від 31.01.2025) ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 777807 від 17.12.2021 в загальній сумі заборгованості 29 788,92 грн, з яких: 17 128,93 грн - сума заборгованості за коштами, що перераховані на рахунок боржнику, 4 279,31 грн сума заборгованості за процентами за видачу кредиту (проценти за перший день користування кредитом), 8 380,68 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами (з другого дня користування кредитом).
Таким чином, внаслідок укладення вищезазначеного договору факторингу та додатків до цього договору до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшли всі права первісного кредитора ТОВ «Слон Кредит» у зобов`язаннях за договором надання споживчого кредиту № 777807 від 17.12.2021.
Отже, між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс», непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Після отримання права вимоги до відповідача позивач не здійснював будь-яких інших нарахувань. А долучений розрахунок заборгованості проведений ТОВ «Слон Кредит» в межах строку дії кредитного договору, відповідно до його умов.
Відтак позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що останній припустився порушення умов договорів щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість.
За положеннями статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Враховуючи вищенаведені обставини, позивач як новий кредитор, вправі вимагати повернення відповідачем заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 777807 від 17.12.2021 у загальній сумі 29 788,92 грн.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановивши всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, беручи до уваги те, що відповідач не скористався правом подачі відзиву на позов та будь-яких доказів, що спростовують обставини, на які посилається позивач, встановивши факт набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, а відповідач, отримавши кредитні кошти, не повернув їх у встановлений договором строк, своїх зобов`язання зі сплати процентів за користування грошима також не виконав, суд доходить висновку про доведеність та обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за вказаним договором про надання споживчого кредиту № 777807 від 17.12.2021 у загальній сумі 29 788,92 грн, а тому вбачає наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн.
Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13 000,00 грн, суд виходить з наступного.
Відповідно положень до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
Відповідно вимог до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до п.п. 1-4 ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3 обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Із матеріалів справи вбачається, що згідно з витягом з акта № 13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025, заявкою на надання юридичної допомоги № 194 від 02.06.2025 та договором № 02-07/2024 від 02.07.2024 про надання правової допомоги та тарифами на послуги, розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 13 000,00 грн.
Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу позивача не відповідає принципам розумності в цих правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин.
Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, з огляду на те, що справа є незначної складності, а в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд доходить висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.141, 223, 264, 265, 268, 272, 288, 289 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.В. Іваницька