Справа № 373/3475/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 грудня 2025 року м. Переяслав

Суддя Переяславського міськрайонного суду Київської області Лебідь В.В. розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Селезньов М.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав позов, у якому просить розірвати шлюб, що 02.07.2011 взяли ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Ознайомившись із змістом позовної заяви та доданими до неї документами, судом встановлено, що дана позовна заява не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При зверненні до суду позивач (її представник) зобов`язані обґрунтувати позов з посиланням на докази, що підтверджують зазначені в ньому обставини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей, копії свідоцтв про народження дітей додаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У якості доказів до позову долучено три копії свідоцтв про народження дітей, що складені іноземною мовою.

Статтею 9 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою, якою відповідно до ст. 10 Конституції України є українська мова.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою у порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат», згідно з якою нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Відповідно до Глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа за усним зверненням заінтересованої особи, а також за клопотанням заінтересованої особи при вчиненні іншої нотаріальної дії. Нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови, з яких або на які перекладається документ. Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Відсутність належним чином засвідченого перекладу українською мовою документа, складеного іноземною мовою, унеможливлює належне встановлення судом змісту такого документа, дії, яка вчинена на підставі вказаного документа, особи, якою вона була вчинена, на користь кого тощо.

Таким чином, позивачу (або її представнику) належить подати до суду означені вище докази з перекладом на українську мову, які слід засвідчити належним чином у порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

У відповідності з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається йому, що встановлено положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що у випадку неусунення недоліків у встановлений строк позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ