КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Кафідова О.В.
№ 22-з/824/1636/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

додаткова

м. Київ Справа № 369/6128/24

26 грудня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павлова Ігоря Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою площею 0,100 га, яка розташована на території садівничого товариства «Садівник» Петропавлівсько-Борщагівської сільської Ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області, яка належить йому на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 21.04.1998, зареєстрованого у реєстрі за № 4-1746, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Сподіним І.Л., придбану ним у ОСОБА_3 (передану останній для введення садівництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 94, виданого 23 травня 1996 року виконкомом П. Борщагівської сільської Ради народних депутатів, Києво-Святошинського району Київської області, згідно з рішенням 5 сесії 22 скликання виконкому цієї ж сільської Ради від 26 грудня 1995 року), шляхом:

- скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :05:001:5061 площею 0,1197 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, с/т «Київський садівник», яка належить ОСОБА_1 та закриття щодо неї Поземельної книги;

- скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :05:001:5061 площею 0,1197 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дата державної реєстрації 08.11.2024 року, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Швидка І. М., номер запису про право власності 57526018, з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :05:001:5061 площею 0,1197 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2025 року, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки, позов задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні належною ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 0,100 га, яка розташована на території садівничого товариства «Садівник» Петропавлівсько-Борщагівської сільської Ради народних депутатів, Києво-Святошинського району Київської області, яка належить йому на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 21.04.1998 року, зареєстрованого у реєстрі за № 4-1746, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Сподіним І.Л., придбану ним у ОСОБА_3 (передану громадянці ОСОБА_3 для введення садівництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 94, виданого 23 травня 1996 року виконкомом П. Борщагівської сільської Ради народних депутатів, Києво-Святошинського району Київської області, згідно з рішенням 5 сесії 22 скликання виконкому цієї ж сільської Ради від 26 грудня 1995 року), шляхом:

- скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :05:001:5061 площею 0,1197 га, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, с/т «Київський садівник», яка належить ОСОБА_1 та закриття щодо неї Поземельної книги;

- скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :05:001:5061 площею 0,1197 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дата державної реєстрації 08.11.2024 року, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Швидка І. М., номер запису про право власності 57526018, з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером :05:001:5061 площею 0,1197 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 26 000,00 грн витрат на проведення земельно-технічного дослідження.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року апеляційну скаргуОСОБА_1 задоволено.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.

17 грудня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павлова Ігоря Геннадійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в якому зазначав, що у зв`язку з розглядом даної справи відповідач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 78 000,00 грн., а також судових витрат на проведення інженерно-геодезичних робіт та складання технічного звіту у сумі 12 000,00 грн.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати.

19 грудня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Гандзюк Т.О. надійшли заперечення на клопотання представник відповідача в яких зазначав, що витрати на професійну правничу допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами, заявлений розмір судовий витрат є неспівмірним зі складністю справи.

З огляду на вище викладене представник просив суд відмовити у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Питання щодо розподілу судових витрат за наданння правової допомоги в суді апеляційної інстанції судом не вирішувалось.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За договором про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідача було надано договір № 25-06/24 про надання правової допомоги від 25.06.2024; акт виконанних робіт до договору №25-06/24 про надання правової допомоги від 20.06.2025 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 20.06.2025 року;договір №8/24 про виконання інженерно-геодезичних робіт від 30.07.2024 року;акт виконанних робіт до договору №8/24 про виконання інженерно-геодезичних робіт від 14.08.2024 року;квитанцію до прибуткового касового ордеру від 13.11.2024 року;додаткову угода від 24.07.2025 року до договору №25-06/24 про надання правової допомоги; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 12.12.2025 року.

Аналізуючи зазначене в сукупності, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням доводів представника позивача викладених в клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат понесених відповідачем на надання правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн. та витрат на проведення інженерно-геодезичних робіт та складання технічного звіту в розмірі 12 000,00 грн.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. та витрати на проведення інженерно-геодезичних робіт та складання технічного звіту в розмірі12 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 270 ЦПК України,ЗакономУкраїни «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд,-

у х в а л и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павлова Ігоря Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. та витрати на проведення інженерно-геодезичних робіт та складання технічного звіту в розмірі 12 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: