Єдиний унікальний номер справи № 369/2216/23
Провадження № 22-з/824/435/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року провадження по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито, повернуто товариству з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» з державного бюджету сплачений судовий збір при подачі позовної заяви до суду згідно платіжного доручення № 2061 від 13 січня 2023 року у розмірі 2684,00 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» витрати на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн., в решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу в зазначеній частині та ухвалити нове судове рішення про повне відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» задоволено. Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року скасовано в частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

26 лютого 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» подало до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року, та просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства витрати на правничу допомогу понесену у суді апеляційної інстанції у розмірі 5000,00 грн.

Крім того, заявник просить визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення та поновити строк на подання відповідних доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, обгрунтовуючи тим, що постанова Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року надійшла на адресу заявника 21 лютого 2025 року.

Перевіривши доводи заяви позивача, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл таких витрат, згідно ст. 141 ЦПК України здійснюється за результатом розгляду позовних вимог по суті.

За приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено загальне правило щодо можливості подачі доказів про судові витрати протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У той же час Цивільний процесуальний кодекс України містить спеціальну норму з цього приводу, а саме ст. 246 ЦПК України, зі змісту якої вбачається, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 дійшов наступного правового висновку:

«Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Таким чином, у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат».

У вищевказаній справі Верховний Суд зазначив, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

З матеріалів даної справи вбачається, що у заяві до апеляційного суду заявник клопотав перед судом про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення з прив`язкою до часу отримання ним тесту постанови апеляційного суду. Враховуючи той факт, що справа розглядалася апеляційним судом в порядку письмового провадження, з колегія суддів приймає обґрунтування заявника строку подання такої заяви. В той же час в своїй заяві заявник жодним чином не зазначав будь-яких причин, які поза його волею перешкодили йому подати до суду докази щодо витрат на правничу допомогу до закінчення розгляду справи.

Заявник зобов`язаний довести наявність поважних причин неподання відповідних документів до закінчення розгляду справи та самостійно навести належне обґрунтування таких причин. Обов`язок щодо зазначення причин покладається виключно на сторону, тоді як суд має лише перевірити та оцінити їх обґрунтованість.

У поданій заяві не наведено жодних пояснень щодо того, які саме поважні причини перешкоджали поданню доказів у встановлений строк. Таким чином, заявник взагалі не зазначив жодної причини, яка б могла бути оцінена судом як поважна. Суд не наділений повноваженнями самостійно встановлювати або домислювати можливі підстави неподання доказів.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що усі заявлені до відшкодування види правничої допомоги були надані адвокатським об`єднанням ще на час подачі апеляційної скарги до суду.

За таких обставин відсутні будь-які дані про наявність об`єктивних перешкод, які б унеможливлювали подання відповідних документів до закінчення судового розгляду скарги.

З урахуванням вищевказаної правової позиції Верховного Суду та наведених процесуальних норм, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в разі неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу у визначений законом строк, сторона має обґрунтувати, які поважні причини не дозволили їй подати такі докази до закінчення розгляду справи, чого в даному випадку зроблено не було.

За таких умов, зважаючи на принцип диспозитивності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 83, 141, 246, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько