Справа № 442/5425/16-ц
Провадження № 4-с/442/13/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді : Гарасимків Л.І.,

при секретарі Петрів В.М.

представника скаржника- адвоката Даньків О.В.

представник Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі - державний вконавець Скоропад Н.В.

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі, стягувач : ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуюються - начальник Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) Костишин Н.Р.,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , начальник Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) Костишин Н.Р., де скаржник просить суд:

- визнати бездіяльність старшого державного виконавця, начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Костишин Н.Р. незаконною щодо не реагування ( в десятиденний термін) на подану нею заяву про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження за винесеною Постановою ВП № 63916235 від 04.01.2024 р. про переведення на ОСОБА_1 обов"язків боржника за виконавчим листом № 442/5425/16 виданим Дрогобицьким міськрайонним судом 23 жовтня 2017 року та повернення виконавчого листа до Дрогобицького міськрайонного суду.

- зобов`язати старшого державного виконавця, начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Костишин Н.Р. винести Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 63916235 від 04.01.2024 року про переведення на неї обов"язків боржника за виконавчим листом виданим Дрогобицьким міськрайонним судом 23 жовтня 2017 року та повернення виконавчого документа до Дрогобицького міськрайонного суду.

В обгрунтування скарги зазначає, що старшим державним виконавцем Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) Костишин Н.Р. винесено постанову ВП № 63916235 від 04.01.2024 року "Про переведення на ОСОБА_1 обов"язків боржника за виконавчим листом № 442/5425/16 виданим Дрогобицьким міськрайонним судом 23 жовтня 2017 року з примусового виконання вимог виконавчого листа № 442/5425/16 виданим Дрогобицьким міськрайонним судом 23 жовтня 2017 року, де було зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні приміщенням загального користування пл.6.3 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 шляхом приведення у попередній стан зруйновані конструктивні елементи житлового будинку, а саме відремонтувати зруйновані сходи та перегородки розблокувати дверний пройом, що закриває вхід з приміщенням кухні пл. 5.5 кв.м. в приміщення загального користування пл. 6.3 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 . Вважає, що оскільки вона не брала участі у розгляді вище вказаної справи, виконавче провадження підлягає закінченню, а виконавчий лист поверненню, так як у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Оскільки старшим державним виконавецм вчиняється бездіяльність та його діями повністю ігнорується та не виконується прямо норма законів, змушена звернутися до суду.

Суд, заслухавши представника скаржника - авдоката Даньків О.В., який підтримав скаргу та просить її задовлити. Представника Дрогобицького відділу ДВС - Скоропад Н.В., який заперечив, щодо задоволення скарги, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про відмову у задоволені скарги, з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 цього ж Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Окрім цього, суд звертає увагу, що ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зі змісту п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року, вбачається, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Так, у відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судовим розглядом встановлено, що на пимусовому виконанні у Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) перебуває виконавче провадження АСВП № 63916235 з примусового виконання виконавчого листа № 442/5425//16-ц виданого 23.10.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

04.01.2024 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, а саме замінено боржника - ОСОБА_5 на ОСОБА_1 на дітсаві ухвали суду від 19.12.2023 року.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Таким чином боржником є визначена виконавчим документом фізична особа, на яку покладається обов"язок щодо виконання рішення суду, а спір, який був вирішений рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 22.07.2017 року стосувався саме захисту прав власності та не був нерозривно пов"язаний з особою власника, та станом на сьогодні рішення суду так і не виконано.

У такому випадку зміст існуючого правовідношення залишається попереднім, відбувається виключно зміна у ньому особи зобов"язаної сторони. Обов"язок з виконання відповідного судового рішення покладається не на певну особу, як таку, а саме на певну особу, як власника речі, за рахунок якої відбулося порушення права позивача у спірних правовідносинах.

Таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 18.01.2018 року у справі № 607/18288/14 ( провадження №61-978 св.17) та у постанові від 31.08.2021 року № 367/3748/15-ц ( провадження № 651-10386св21)

Таким чином, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що боржник, при зверненні до суду зі скаргою в порядку ст. 447 ЦПК Українина дії та рішення приватного виконавця та в ході розгляду цієї скарги не довів наявності порушення своїх прав рішеннями та діями державного виконавця під час виконання судового рішення у цій справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обставини неправомірності дій та рішень державного виконавця у рамках виконавчого провадження за № 72254300, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, стороною скаржника не доведено достатніми доказами порушення його прав, а відтак суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.447 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі, стягувач : ОСОБА_2 , начальник Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) Костишин Н.Р., відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали було виготовлено 23.12.2025 року

Суддя : Л.І. Гарасимків