Справа № 196/1268/25
№ провадження 2/196/685/2025
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Костюкова Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулося до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 07.02.2024 р. між ТОВ "Макс Кредит" та відповідачкою було укладено кредитний договір №00-9616823 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 5 500,00 грн.

21.10.2024 р. між ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором №00-9616823 від 07.02.2024 р.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №00-9616823 від 07.02.2024 р. у розмірі 36 963,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 500,00 грн., заборгованості по відсоткам - 31 463,00 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостібуло прийнято до провадження суддею Костюковим Д.Г., відкрито провадження у справі та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено справу до розгляду по суті. За клопотанням представника позивача витребувано від АТ КБ "ПриватБанк" наступну інформацію та письмові докази: чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка НОМЕР_2; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки НОМЕР_2 у період з 07.02.2024 по 12.02.2024 в сумі 5 000,00 грн.; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); у разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на картковий рахунок - маска карти НОМЕР_2 за період з 07.02.2024 по 12.02.2024 у сумі 5 000,00 грн. надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтверджують дану інформацію; повний номер рахунку маска картки НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); у випдаку, якщо номер телефону НОМЕР_4 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за платіжною карткою маска картки НОМЕР_2 , надати номери телефонів, що знаходяться/занходилися в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (клієнта банку) за платіжною карткою маска картки НОМЕР_2 ; у випадку, якщо картковий рахунок - маска карти НОМЕР_2 не належить позичальнику, надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска карти НОМЕР_2 (а.с.92-93).

З метою належного повідомлення відповідачці ОСОБА_1 було направлено рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання копію зазначеної ухвали та судову повістку про виклик до суду на 01.12.2025 10.30 год., які були повернуті до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.97, 100-104), судова повістка про виклик до суду на 23.12.2025 13.30 год. була вручена одержувачу (а.с.105).

Відповідачка своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без участі представника, проти заочного рішення не заперечує (а.с.1-9).

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи в суді (а.с.97, 100-104, 105), причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслала.

23 грудня 2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 07 лютого 2024 року між ТОВ "Макс Кредит" та відповідачкою укладено договір кредитної лінії №00-9616823, згідно якого сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 5 000,00 грн., тип кредиту - кредитна лінія, цільове призначення - на споживчі потреби; строк дії кредитної лінії 360 календарних днів до 01 лютого 2025 р.; тип процентної ставки - фіксована; стандартна процентна ставка складає 2,47%, знижена процентна ставка становить 0,98%; кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 500,00 грн.; договір укладено в електронній формі (а.с.14-18).

Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 5 000,00 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_5 (п.2.8 Договору).

Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором "75573", який підтверджено довідкою про ідентифікацію (а.с.28).

Згідно інформаційної довідки ТОВ "Платежі Онлайн" від 30.10.2024 р. №1289/10 на картку відповідачки НОМЕР_5 перераховано кошти в розмірі 5 000,00 грн., що також підтверджується додатком до інформаційної довідки ТОВ "Платежі Онлайн" від 30.10.2024 р. №1289/10 (а.с.29-32, 33-35).

Відповідно до інформації АТ КБ "Приватбанк" від 27.11.2025 №20.1.0.0.0/7-251126/51751-БТ, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_6 , номер телефону НОМЕР_7 знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 та як вбачається з виписки по рахунку № НОМЕР_6 за період з 07.02.204-12.02.2024, 07.02.2024 було зарахування коштів на суму 5 000,00 грн. (а.с.109-11).

21.10.2024 р. між ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ "ФК "ЕЙС" було укладено Договір факторингу № 21102024-МК/Ейс, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "Макс Кредит" передало ТОВ "ФК "ЕЙС" за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.49-62).

Відповідно до п.2.1 Договору, фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеним кредитним договором згідно реєстру.

Згідно Акту приймання-передачі до договору факторингу №21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 р. клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників (а.с. 66).

Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 р. позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 36 963,00 грн. за договором кредитної лінії №00-9616823 від 07.02.2024 р., яка складається з тіла кредиту - 5 000,00 грн., суми заборгованості за відсотками - 31 463,00 грн. (а.с.63-65).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-9616823 від 07.02.2024 р., вбачається, що відповідачка має заборгованість за кредитним договором у сумі 36 963,00 грн., яка складається з тіла кредиту - 5 000,00 грн., суми заборгованості за відсотками - 31 463,00 грн., що також підтверджується випискою з особового рахунка за кредитним договором №00-9616823 від 07.02.2024 р. (а.с. 69-72).

Тобто, тіло кредиту за кредитним договором №00-9616823 від 07.02.2024 р. становить 5 000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ "Платежі Онлайн" від 30.10.2024 р. №1289/10, додатком до інформаційної довідки ТОВ "Платежі Онлайн" від 30.10.2024 р. №1289/10 (а.с.29-32, 33-35).

Сума заборгованості за відсотками становить 31 463,00 грн. (а.с.69-72).

Тому загальна сума заборгованості за кредитним договором №00-9616823 від 07.02.2024 р. становить 36 963,00 грн.

Отже, первісний кредитор виконав зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредитні кошти. Відповідачка, взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того, суд зазначає, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, кредитний договір №00-9616823 від 07.02.2024 р.був підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між сторонами такого договору, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочинів.

Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови позики.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до приписів ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачкою підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом.

Враховуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачкою умов договору в частині своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені в договорі терміни.

У свою чергу, відповідачка будь-яких доказів на спростовування розрахунку заборгованості здійсненого позивачем, суду не надала.

Що стосується укладеного договору факторингу, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України).

Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3 ст.1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою.

У ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ.

Навіть при умові, що відповідачка з будь-яких підстав не отримала вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідачка не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "ФК "ЕЙС" (а.с.77) підтверджує, що ТОВ «ФК «ЕЙС» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України.

Таким чином, права вимоги за кредитним договором №00-9616823 від 07.02.2024 р.перейшло до ТОВ «ФК «Ейс».

Всупереч умовам кредитного договору №00-9616823 від 07.02.2024 р., відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ « ФК «Ейс», ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, за вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір №00-9616823 від 07.02.2024 р., за умовами якого відповідачка зобов`язалась прийняти грошові кошти, та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти, у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту та відсотків матеріали справи не містять.

У зв`язку із чим, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами.

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. надано договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с.73-74), додаток 1 до Договору про надання правничої допомоги - протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с.74), додаткова угода №0 від 11.09.2025р. до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (а.с.75), акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 р. (а.с.76), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10 (а.с.78).

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, тому заявлена сума у 7 000,00 грн. є завищеною.

Отже, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем надана платіжна інструкція в національній валюті № 27990 від 13.10.2025 р. про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн (а.с.10).

Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тож слід стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. ст. 81, 89, 141, 259, 263, 265, 274-279, 280-283, 289, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (02090, м.Київ, вул.Алматинська, буд.8, офіс 310а, , рахунок № НОМЕР_8 , в АТ "Універсал Банк", МФО 322001) заборгованість по №00-9616823 від 07.02.2024 р. в розмірі 36 963 (тридцять шість тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (02090, м.Київ, вул.Алматинська, буд.8, офіс 310а, , рахунок № НОМЕР_8 , в АТ "Універсал Банк", МФО 322001) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000, 00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 23.12.2025 року.

Суддя: Д.Г. Костюков