Справа № 169/810/25
Провадження № 2/169/483/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого Тітівалова Р. К.,

з участю:

секретаря судового засідання Веремчук Л. Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представниці позивача ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:1346, площею 0,05 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва.

04 листопада 2025 року сторони подали до суду спільну заяву про затвердження мирової угоди на таких умовах:

1.Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:1346, площею 0,05 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва.

2.Судові витрати у цій справі залишаються за позивачем.

3.Наслідки закриття провадження у справі сторонам відомі.

У підготовчому засіданні учасники справи просили затвердити мирову угоду.

Заслухавши учасників справи, проаналізувавши матеріали справи та зміст мирової угоди, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Частиною четвертою статті 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтею 207 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін.

Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору на умовах, погоджених сторонами. При цьому, вона не може розглядатися як договір у цивільно-правовому розумінні, оскільки порядок її укладання та затвердження регламентовано відповідними положенням ЦПК України (ухвала Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 554/6934/19).

Аналіз змісту мирової угоди та позовної заяви дає обґрунтовані підстави для висновку, що запропоновані сторонами умови мирової угоди суперечать закону, оскільки не ґрунтуються на взаємних поступках, як того вимагає частина перша статті 207 ЦПК України, та фактично дублюють прохальну частину позову і пропонують його задовольнити.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права суд дійшов висновку про відсутність підстав для затвердження укладеної між сторонами мирової угоди та необхідність продовження судового розгляду.

Керуючись статтями 200, 207, 208, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У затвердженні мирової угоди, укладеної 30 жовтня 2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий

Повний текст ухвали складений 22 грудня 2025 року.