Справа № 299/1368/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 грудня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фесенко Марія Юріївна, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2025 року, ухвалене головуючим суддею Кашуба А.В., в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

встановив:

У березні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували в шлюбі в якому народилися двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти фактично проживають разом із позивачкою в АДРЕСА_1 , та мають статус внутрішньо переміщених осіб. З березня 2024 року відповідач проживає окремо, бо сім`я розпалася, спільне життя не склалося. Позивачка ОСОБА_2 подала позов про розірвання шлюбу, який розглядається у Заводському районному суді міста Дніпроджержинська Дніпропетровської області. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка не має можливості працевлаштуватися, оскільки діти є малолітніми і вона зайнята доглядом за ними, у тому числі доглядом за молодшим сином, якому не виповнилося трьох років. Відповідач є працездатним.

З врахуванням вищенаведеного ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також стягнути з відповідача 1/4 частину його заробітку на її утримання, до досягнення ОСОБА_5 трьохрічного віку.

Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання АДРЕСА_1 , аліменти на утримання двох дітей - синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи із 10.03.2025 до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи із 10.03.2025 до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання ОСОБА_2 у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фесенко М.Ю., подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду в частині визначення розміру аліментів скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 до досягнення найменшим сином трьохрічного віку. В частині стягнення аліментів на утримання дітей погоджується.

Вказує, що загальний розмір аліментних зобов`язань, визначений судом фактично складає 50% його заробітку, що є максимально допустимою межею стягнення згідно із законодавством України та Сімейним кодексом України. Такий розмір істотно обмежує його можливості виконувати інші обов`язки, у тому числі забезпечувати себе та членів своєї нової сім`ї та своїх батьків пенсійного віку, які через повномаштабне вторгнення втратили своє житло та є внутрішньо-переміщеними особами, які змушені орендувати житло, що свідчить про неврахування судом першої інстанції всіх обставин справи.

Зазначає, що на його утриманні перебуває п`ять осіб: двоє рідних дітей, малолітня дитина дружини, в процесі усиновлення якої він перебуває, а також його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є пенсіонерами, часто хворіють та потребують матеріального забезпечення. Крім того, вони всі ми є внутрішньо переміщеними особами, винаймають житло, сплачують комунальні послуги.

З огляду на те, що він перебуває на службі у Збройних Силах України, не може впливати на розмір свого грошового забезпечення, оскільки таке безпосередньо залежить від ситуації та місця дислокації підрозділу. Змінити місце служби чи перейти на іншу роботу до завершення воєнного стану він також не має можливості.

За таких обставин визначений судом розмір аліментів, який у сукупності складає половину заробітку апелянта, є неспівмірним, надмірним і ставить його та членів його сім`ї у скрутне матеріальне становище.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 06.10.2025 відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів, з дня вручення копії цієї ухвали, для надання відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Кобрин М.М., просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Вказує, що позивачка та її батьки також є внутрішньо переміщеними особами, орендують житло. Батьки потребують матеріальної допомоги оскільки часто хворіють.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 до досягнення сином ОСОБА_4 трьохрічного віку, то апеляційний суд, в силу приписів ст. 367 ЦПК України, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі в якому в них народилося двоє дітей: синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Молодшому сину не виповнилося трьох років.

Позивачка разом із дітьми проживає у м.Виноградів Закарпатської області, мають статус внутрішньо переміщених осіб.

Зі слів позивачки, подружжя не підтримує шлюбних відносин, сім`я розпалася. Вона подала позов про розірвання шлюбу, який розглядається у Заводському районному суді міста Дніпроджержинська Дніпропетровської області.

Апеляційним судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проходить військову службу у ЗСУ. Оскільки малолітні діти проживають разом з позивачкою, то суд першої інстанції стягнув на її користь аліменти на утримання дітей.

Крім стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, між сторонами також виник спір стосовно надання відповідачем утримання позивачці, як дружині, яка доглядає дитину до трьох років.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Підстави для припинення такого права передбачені ст. 85 СК України: право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, а також право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

Порядок та способи сплати аліментів подружжю визначені законодавством наступним чином.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини 1-3 статті 77 СК України).

Таким чином, підставами для виникнення права у дружини на утримання за даною нормою є проживання з нею дитини віком до трьох років та наявність у відповідача можливості надавати дружині матеріальну допомогу, через що вимоги позивачки, з якою проживає їх з відповідачем син, який не досягнув трьох років, є обґрунтованими з урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, отримує грошове забезпечення у зв`язку з проходженням військової служби в ЗСУ, тобто має можливість надавати дружині матеріальну допомогу.

За таких обставин суд першої інстанції, проаналізувавши матеріали справи, повно та всебічно встановив обставини справи, правильно визначився з характером спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_2 , яка в силу статті 84 СК України має право на таке утримання.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини, суд першої інстанції, правильно застосувавши наведенні вище положення СК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач є працездатним, не довів що на його утриманні перебувають інші особи, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню та вірно вирішив стягувати аліменти з відповідача на утримання дружини у розмірі 1/6 частки заробітку, щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди відповідача із стягненням аліментів на утримання дружини через недоведеність можливості відповідача надавати таке утримання.

Колегія суддів такі аргументи відхиляє як безпідставні.

Так, відповідач є особою працездатного віку, отримує грошове забезпечення у зв`язку з перебуванням на військовій службі, доказів щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання дружини у розмірі, який визначений судом, ним не надано.

Посилання апелянта на те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, які хворіють та у зв`язку з цим потребують матеріального забезпечення, є необґрунтовані оскільки він є не єдиною особою, яка зобов`язана утримувати батьків, так як у відповідача є сестра, яка також має обов`язок утримувати батьків у разі потреби.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_8 та її син від попереднього шлюбу, батько якого позбавлений батьківських прав, є безпідставним, оскільки утримання такого покладається на батьків не залежно від позбавлення батьківських прав.

Доводи апелянта про те, що він разом з сім`єю та його батьки орендують житло, у зв`язку з втратою такого через війну, не спростовують той факт, що він має обов`язок сплачувати позивачці аліменти на її утримання до досягнення їх сином ОСОБА_9 трьохрічного віку. Крім того, ОСОБА_2 також є внутрішньо переміщеною особою через війну, орендує житло та у зв`язку з тим, що виховує малолітніх дітей, не має змоги працювати.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Зважуючи на встановлене та керуючись вимогами норм статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Фесенко Марія Юріївна, залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 26 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: