_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6044/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , суд-

ВСТАНОВИВ:

17.09.2025 року позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк», звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) суму заборгованості за Кредитним договором № 2006/686-Ф03.09/24 від 09.10.2006 року, розраховану на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання, встановленого рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 12.09.2011 року, яка станом на 23.02.2022 року становить 551338,13 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 6616,07 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що у порушення умов договору, позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 23.02.2022 року має заборгованість у розмірі 551338,13 грн., що змусило позивача звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2025 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 07.10.2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128,131 ЦПК України.

Представник позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» - Котницький І.О., у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, через канцелярію суду надала письмову заяву, якою позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що рішенням Дніпровського суду м.Києва з неї було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 09.10.2006 року, вказане рішення було виконано шляхом продажу виконавцем будинку, розташованого в Одеській області, с.Великодолинське «Схід», 1 Лінія, буд.41. Виконавче провадження було закрито. Також, відповідач просить врахувати строки позовної давності та розглянути справу за її відсутності.

Суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, явка яких не визнавалась судом обов`язковою.

Суд, дослідивши матеріали справи в електронному вигляді, з`ясувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року.

Судом встановлено, що 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статусу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичне особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство «Сенс Банк», , місце реєстрації: 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська,100.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що 09.10.2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , уклали Договір кредиту № 2006/686-Ф03.09/24.

Відповідно до умов кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 75960,00 дол.США.

Згідно п.п.1.2, 1.3,1.3.1 вказаного Договору кредит надається позичальнику на придбання нерухомого майна садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 108,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельна ділянка, на якій він розташований, загальною площею 0,0495 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, позичальник передає кредитору в іпотеку вищевказаний садовий будинок, загальною площею 108,8 кв.м. Вказаний іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, обтяженню нерухомого майна іпотекою шляхом реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку.

Згідно п.6.2 Договору у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони домовились, що спір розглядається одноособово третейським суддею Білоконем Ю.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою:м.Київ, вул. М.Раскової, 15.

Відповідно до Договору, відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, однак відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором.

Відповідно до виконавчого листа від 12.09.2011 року, виданого Дніпровським районним судом м.Києва на підставі рішення Третейського суду, справа № 6-3823/11 р. на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка мешкає: АДРЕСА_3 заборгованість за кредитним договором № 2006/686-Ф03.09/24 від 09.10.2006 року, в розмірі 850 483,35 грн. та третейський збір в сумі 8879,67 грн.

Таким чином, на підставі виконавчого листа від 12.09.2011 року, виданого Дніпровським районним судом м.Києва, справа № 6-3823/11 р., було відкрито виконавче провадження. У виконавчому листі зазначено, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 12.09.2012 року, тобто один рік.

16.11.2012 року постановою старшого державного виконавця Бельчуг О.Г. виконавчий документ № 6-3823/11, який видав Дніпровський районний суд м.Києва було повернуто стягувачеві Одеському відділенню ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавчий документ підлягає поверненню, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути стягнуто звернення, а заходи здійсненні державним виконавцем виявилися безрезультатними.

У вказаній постанові зазначено, що майно за місцем проживання, належне боржнику та на яке можливо звернути стягнення не виявлено, зокрема нерухоме майно, земельні ділянки або автотранспортні засоби за боржником не зареєстровано, у боржника відсутні банківські рахунки. Крім того, виконавцем зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 16.11.2013 року.

Відповідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що будь-які відкриті виконавчі провадження станом на 18.12.2025 року щодо ОСОБА_1 відсутні.

У позові зазначено, що в результаті не виконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 12.09.2011 року, яка станом на 23.02.2022 року становить 551338,13 грн. та складається з: сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість - 113 447,42 грн; сума заборгованості за інфляційними втратами на кредитну заборгованість -437890,71 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та нарахування трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду дійшла в постанові від 08.11.2019 року №127/15672/16-ц зазначила, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, АТ «Сенс Банк», будучи кредитором та стягувачем за рішенням суду, не надало суду будь-яких доказів на підтвердження невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань, в т.ч. після ухвалення рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, та рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 12.09.2011 року у справі № 6-3823/11, отримання за вказаним рішенням виконавчого листа № 6-3823/11, пред`явлення його до виконання та проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження №6-3823/11.

Також, АТ «Сенс Банк» не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що після повернення у 2012 році стягувачу виконавчого листа № 6-3823/11 на підставі постанови старшого державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бельчуг О.Г. від 16.11.2012 року, Одеське відділення ПАТ «Укрсоцбанк», у подальшому АТ «Сенс Банк» реалізувало своє право на повторне пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання у встановлені законом строки, при тому, що саме воно є стягувачем. В іншому випадку, у разі, якщо Одеське відділення ПАТ «Укрсоцбанк», або з 15.10.2019 року АТ «Сенс Банк» не пред`являло у встановлені законом строки виконавчі листи до примусового виконання, і на даний час відсутнє виконавче провадження щодо примусового виконання вказаного рішення третейського суду, воно втратило можливість задоволення своїх вимог у зобов`язанні у примусовому порядку, що відповідно, виключає також можливість стягнення з відповідача сум трьох процентів річних та інфляційних втрат, що є додатковими вимогами та можуть бути задоволені лише у випадку наявності у кредитора можливості задоволення основної вимоги.

За відсутності даних щодо результатів примусового виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, та рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 12.09.2011 року у справі № 6-3823/11, пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд позбавлений можливості достовірно та беззаперечно перевірити наявність підстав для стягнення з відповідача сум трьох процентів річних та інфляційних втрат за визначений позивачем період.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 2 липня 2025 року у справі №903/602/24 роз`яснила межі застосування строку позовної давності, зокрема якщо позовна давність не спливла станом на 2 квітня 2020 року (дата набрання чинності Законом про продовження строків під час карантину), то строк звернення до суду було спочатку продовжено на період дії карантину до 30 червня 2023 року; надалі продовжено на період дії воєнного стану до 29 січня 2024 року; з 30 січня 2024 року перебіг строку зупинено на період дії воєнного стану. Тобте, першочергове значення має наступне: кредитори можуть звертатися до суду з вимогами про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за весь період прострочення за п`ять, сім або навіть більше років без обмеження останніми трьома роками, за умови, що позовна давність не спливла станом на 2 квітня 2020 року./початок карантину/.

Як вбачається із матеріалів даної справи, постановою виконавчої служби від 16.11.2012 року виконавчий документ № 6-3823/11, який видав Дніпровський районний суд м.Києва було повернуто стягувачеві Одеське відділення ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому виконавцем зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 16.11.2013 року.

Проте, в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження звернення первісного стягувача, або з 2019 року АТ «Сенс Банк» до виконавчої служби та пред`явлення виконавчого листа № 6-3823/11, який видав Дніпровський районний суд м.Києва, в строк до 16.11.2013 року та після вказаного строку, та можливого виконання відповідачем рішення суду у повному обсязі або частково.

Вказаний факт має значення, оскільки із заяви відповідача вбачається, що рішенням Дніпровського суду м.Києва з неї було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 09.10.2006 року, вказане рішення було виконано шляхом продажу виконавцем садового будинку, розташованого в АДРЕСА_4 ., яке є іпотечним майном, та виконавче провадження було закрито. Проте, представником позивача будь-якої інформації щодо продажу іпотечного майна та погашення за рахунок вказаного майна кредитної заборгованості не надано, тому неможливо встановити конкретну суму заборгованості, з якої можливо здійснити належний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням строку позовної давності станом на 02.04.2020 року.

Суд зазначає, що позов фактично складається із цитування законодавства України та практики Верховного Суду, при цьому детальний аналіз щодо предмета спору та конкретних обставин відносно виконання ОСОБА_1 як умов кредитного договору так і рішення суду, подальший рух виконавчого провадження, питання щодо іпотечного майна, питання позовної давності, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, тому такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем, що складає сплачена сума судового збору в розмірі 6616,07 грн.

Керуючись ст.ст. 13,81,89,141,258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 509, 526, 599, 611, 625, 1046,1049,1050,1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.12.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко