печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2025 р. Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шевчука Дмитра Ігоровича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТАННА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬМАР АРЕНА», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на об`єкт інвестування (квартири) та її витребування,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТАННА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬМАР АРЕНА», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на об`єкт інвестування (квартири) та її витребування.

22.12.2025 ухвалою судді у справі відкрито провадження, для розгляду у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання у справі.

Разом із позовною заявою представником позивача - адвокатом Шевчуком Д. І. подана до суду заяву про забезпечення позову, у якій представник позивача просить суд накласти арешт на:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,4 м2, житловою площею 13,4 м2, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000;

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,5 м2, житловою площею 11,7 м2, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000;

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 54,8 м2, житловою площею 19,3 м2, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000.

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до Договору №54/04 про пайову участь у будівництві об?єкта нерухомого майна від 28.12.2004 року (далі - Договір) укладеного між позивачем та ТОВ «САНТАННА» та Додаткової угоди до Договору від 30.12.2004 року (далі - Додаткова угода) позивач здійснила фінансування будівництва об?єктів нерухомого майна в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_2 , а саме: трьохкімнатна квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 133,06 кв.м. на 12 поверсі в секції «Б».

Позивач вказує, що ТОВ «САНТАННА» та ТОВ «ДЕЛЬМАР АРЕНА» всупереч Договору і чинному законодавству не здійснили передачу проінвестованого майна позивачем після завершення будівництва і введення будинку в експлуатацію, не надали документів, які б дозволили позивачу зареєструвати право власності на належний йому об?єкт інвестування, а натомість здійснили незаконне перетворення квартири шляхом поділу на дві квартири та відчуження майнових прав на квартири, яку проінвестувала позивач іншим особам ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ). В подальшому Відповідачем ОСОБА_3 було поділено частину проінвестованої позивачем квартири, ще на дві квартири.

Наразі власниками квартир: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , яку проінвестувала позивач), які знаходяться в житловому будинку АДРЕСА_6 , є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно. Позивач правомірно вважає себе власником спірного майна: квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , яку проінвестувала позивач) в житловому будинку АДРЕСА_6 , оскільки в повному обсязі сплатила вартість створення цього майна.

З огляду на вищевказане позивач вказує, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Верховний Суд України у Постанові Пленуму № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначив, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і з метою однакового й правильного застосування чинного законодавства щодо забезпечення позову у абзацах 1, 2 пункту 4 означеної Постанови роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, перевіривши доводи і вимоги заяви про забезпечення позову, суд переконався, що між сторонами виник спір, а такий захід забезпечення позову, який просить застосувати позивач у вигляді накладення арешту на квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 , спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шевчука Дмитра Ігоровича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТАННА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬМАР АРЕНА», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на об`єкт інвестування (квартири) та її витребування - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,4 м2, житловою площею 13,4 м2, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 36,5 м2, житловою площею 11,7 м2, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 54,8 м2, житловою площею 19,3 м2, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_7 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «САНТАННА» (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Вокзальна, 1);

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬМАР АРЕНА» (, адреса: 01135, м. Київ, вул. Казармена, 4-Д);

Боржник: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , фактичне місце проживання відповідно до ВПО: АДРЕСА_8 );

Боржник: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_9 .

Суддя Ю. Г. Головко