Номер провадження: 22-з/813/499/25
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
25.12.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого Громіка Р.Д.,
суддів Драгомерецького М.М., Комлевої О.С.,
за участю секретаря Скрипченко Г.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи заяву адвоката Скибінської Євгенії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні майном та визначення порядку користування майном,
11 грудня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення та визначення порядку користування майном.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні майном та визначення порядку користування майном задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 77,0 кв.м. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 175,3 кв.м. Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 . Вселено ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та в квартиру АДРЕСА_2 . Встановлено наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_2 , розміщеної на 3-му поверсі чотирьох поверхового будинку та яка являє собою окрему (загальну) квартиру, що складається з п`яти кімнат, житловою площею 125,6 кв.м, загальною площею 175,3 кв.м.:

- у користування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) виділити: житлову кімнату 2-а площею 15,4 кв.м. та житлову кімнату 3-а-площею 18,9 кв.м., балкон-0,5 кв.м.;

- у користування ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) виділити: 1-а кімната -13,6 кв.м., 4-а кімнтата-46,9 кв.м., 5-а кімнтата-30,8 кв.м., ванна кімната (санвузол)-3,7 кв.м., балком-1,1 кв.м.;

- кухню, ванну кімнату (вбиральню) та коридор залишити в загальному користуванні.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 15 567 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят сім) гривень 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2024 року залишено без задоволення.

28 листопада 2025 року до Одеського апеляційного суду від адвоката Скибінської Є.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат з надання правничої допомоги у розмірі 40 000,00 грн.

Дана заява обґрунтована тим, що під час ухвалення рішення суд не вирішив питання про судові витрати, які поніс позивач заперечуючи проти апеляційної скарги шляхом надання відзиву на апеляційну скаргу, а саме: витрат з надання правничої допомоги. У відзиві на апеляційну скаргу позивачем було заявлено про орієнтований розмір судових витрат за подання такого відзиву, який складає 40 000,00 грн. При цьому представник позивача зазначила, що 25 жовтня 2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Скибінською Є.С. укладено договір про надання правничої допомоги, згідно з п. 2.1. якого адвокат на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати Клієнту наступну правничу допомогу: представництво інтересів Клієнта у справі №522/23623/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні майном та визначення порядку користування майном, яка розглядається у Одеському апеляційному суді, у тому числі забезпечення участі авдоката у судових засіданнях та підготовка всіх необхідних процесуальних документів.

Згідно з п.п. 4.1. Договору про надання правничої допомоги від 25.10.2024 року, За надання правової допомоги, яка є предметом Договору, згідно пункту 2.1 цього Договору, адвокату клієнт сплачує грошову винагороду у розмірі 30 000,00 грн.

26 січня 2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Скибінською Є.С. укладено додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги, згідно пункту 1 якої сторони погодились змінити та доповнити наступні пункти Договору: 1.1. Пункт 4.1 Договору викласти в наступній редакції: «4.1 . За надання правової допомоги, яка є предметом Договору, згідно пункту 2.1 цього Договору, АДВОКАТУ КЛІЄНТ сплачує грошову винагороду у розмірі 40 000,00 грн..»

26 листопада 2025 року між ОСОБА_1 та Адвокатом Скибінською Євгенією Сергіївною підписано Акт приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правничої допомоги від 25.10.2024 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Колегія суддів зазначає, що з врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 13, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість виготовлення повного судового рішення у строки, передбачені національним законодавством, а також застосування стабілізаційних графіків відключення світла, апеляційної інстанції було здійснено виготовлення повного тексту судового рішення 25 грудня 2025 року.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково з огляду на таке.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем у суді апеляційної інстанції надано наступні документи:

- договір про надання правничої допомоги від 25 жовтня 2024 року укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Скибінською Є.С., відповідно до якого:

4.1. За надання правової допомоги, яка є предметом Договору, згідно з пункту 2.1 цього Договору, авдокату клієнт сплачує грошову винагороду у розмірі 30 000,00 грн.

4.2. Клієнт відшкодовує Адвокату фактично понесені та належним чином підтвердженні (чеками, платіжними дорученнями, іншими первинними документами) витрати, пов`язані з виконанням Договору.

4.3. Клієнт вправі передати, а Адвокат прийняти аванс за ведення справи, який враховується за вищезазначеними тарифами.

4.4. Сторонами погоджено, шо виплата винагороди, розмір якої зазначено у пунктах 4.1. цього Договору здійснюється протягом 5-ти робочих днів після надходження даних коштів на рахунок клієнта.

- додаткову угоду від 26 січня 2025 року до до Договору про надання правничої допомоги від 25 жовтня 2024 року укладену між ОСОБА_1 з одного боку, та адвокатом Скибінською Є.С. з другого боку, разом іменовані «СТОРОНИ», уклали цю Додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги від 25 жовтня 2024 року, (далі Договір) про наступне:

1. Сторони погодились змінити та доповнити наступні пункти Договору:

1.1. Пункт 4.1 Договору викласти в наступній редакції:

«4.1. За надання правової допомоги, яка є предметом Договору, згідно пункту 2.1 цього Договору, адвокату клієнт сплачує грошову винагороду у розмірі 40 000,00 грн..»

2. Сторони домовились, що інші пункти Договору, окрім наведених вище, не змінені Додатковою угодою, та залишаються чинними у тій редакції, в якій вони були викладені Сторонами у Договорі.

3. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін та діє протягом дії Договору.

4. Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору, складена у двох примірниках українською мовою, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожній із Сторін.

- акт приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правової допомоги від 25.10.2024 датований 26 листопада 2025 року, у якому зазначено, що у відповідності до вимог пунктів 2.1., 4.1 Договору про надання правової допомоги від 25.10.2024 року, та до вимог пункту 1.1 Додаткової угоди від 26.01.2025 року, адвокатом виконані, а клієнтом прийняті наступні роботи: вивчення документів, усна консультація, роз`яснення з правових питань, складання відзиву на апеляційну скаргу, участь адвоката у судових засіданнях в Одеському апеляційному суді під час розгляду справи №522/23623/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні майном та визначення порядку користування майном. Всього за виконану роботу клієнт, протягом 5-ти календарних днів після надходження даних коштів на рахунок клієнта, зобов`язується сплатити АДВОКАТУ винагороду у розмірі 40 000.00 грн. У клієнта претензій до якості виконаних робіт немає.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ст. 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами оцінки доказів, встановлених ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19, від 12 травня 2021 року у справі №873/79/20).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21);

з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах третійп`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

Подібні висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у cправі №910/615/14 (№910/5042/22), від 26 вересня 2024 року у cправі №910/11903/23.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, пункту 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв статті 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює понесені позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що фактично на стадії апеляційного провадження адвокат подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи, відзив на апеляційну скаргу на 12 аркушах, пропозицію укладення мирової угоди, брала участь у судовому засіданні 03 вересня 2025 року, яке тривало приблизно 1 годину 21 хвилину, та брала участь у судовому засідання 26 листопада 2025 року, яке тривало приблизно 15 хвилин.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодування адвокатських витрат у заявлені сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співмірності і тому підлягає зменшенню та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, з урахуванням складності справи, строку розгляду справи, виконаних адвокатом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву адвоката Скибінської Євгенії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,, про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні майном та визначення порядку користування майном.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 25 грудня 2025 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева