Справа № 632/413/24
провадження № 2-др/632/14/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в прийняті додаткового рішення

24 грудня 2025 р. м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участі секретаря Клименко А.В. (у порядку ч.3 ст.66 ЦПК України),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду без повідомлення учасників справи питання ухвалення додаткового рішення за заявою представника позивача адвоката Ларичев Валерія Вікторовича у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2025 року (повний текст складений 08.12.2025 року) рішенням суду у даному складі було частково задоволено позовну заяву позивача та визнано недійсним договір позики, оформлений розпискою від 10 березня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про передачу у борг 100000,00 доларів США, в частині визнання вказаної розписки недійсною в частині забезпечення її виконання щодо переоформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 відмовлено, вирішено питання судових витрат в частині судового збору, а саме стягнуто з відповідачів судові витрати в частині сплаченого судового збору на користь позивача в рівних частках по 605,60 грн. з кожного (а.с.205-207).

16.12.2025 року представник позивача адвокат Ларичев В.В. як член адвокатського бюро «Ларичев та парнери» звернувся до суду (направлено засобами поштового зв`язку 08.12.2025 року в межах визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України строку) із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 65000,00 грн. на підставі відповідних документів, які підтверджують факт надання представником позивача вказаних послуг (а.с.210-213).

При цьому, попередній розрахунок судових витрат позивач надав разом із позовною заявою при зверненні до суду 07.03.2024 року у розмірі 20000,00 грн. (а.с.4). У судовому засіданні 02.12.2025 року представник позивача до закінчення судових дебатів жодних заяв з приводу вказаних витрат на заявляв та не оголошував.

Разом із заявою про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суду були надані договір про надання правової допомоги №832 від 11.05.2023 року, в якому зазначено строк його дії до 31.12.2023 року та той факт, що на розмір гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень позивача; гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та оформляється протоколом до вказаного договору (а.с.215-126).

Додатковою угодою до договору про надання правової допомоги №832 від 11.05.2023 року від 01.01.2024 року сторони внесли зміни до вказаного договору та продовжили термін його дії до 31.12.2026 року (а.с.217).

11.05.2023 року сторони вищевказаного договору підписали протокол узгодження гонорару адвоката, відповідно до пунктів якого позивачем та його представником було погоджено вартість складання позовної заяви у розмірі 20000,00 грн., участь у судових засіданнях в даній справі по 5000,00 грн. кожне засідання, складання та подання клопотань з процесуальних питань у справі по 5000,00 грн.; на момент підписання протоколу гонорар не був сплачений позивачем представнику позивача (а.с.218).

02.12.2025 року позивач та його представник підписали акт приймання наданих послуг за договором про надання правової допомоги №832 від 11.05.2023 року, відповідно до якого визначили загальну ціну витрат на професійну правничу допомогу за відповідні дії з боку представника позивача у справі у розмірі 65000,00 грн.; вказаний гонорар був сплачений позивачем адвокату (а.с.219).

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

На підставі ст.246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог; у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог ; у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Таким чином, незважаючи на те, що справа слухалася з викликом сторін у відкритому судовому засіданні питання ухвалення додаткового судового рішення суд вирішує на підставі вищевказаних норм процесуального закону без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання технічним пристроєм у порядку ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши подану заяву, судом встановлено, що маючи наявний протокол узгодження гонорару адвоката та відповідний договір про надання правової допомоги вказані докази не були надані суду до закінчення судових дебатів. У заяві про ухвалення додаткового рішення не ставиться питання про поважність причин не подання вказаних доказів до закінчення судових дебатів. На час подання позовної заяви попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідав погодженим позивачем та його представником розмірам гонорару в частині складання позовної заяви з невідомих причин, які суду не були зазначенні (вказано 15000,00 грн. замість вже погодженої суми 20000,00 грн.).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довів поважності не подання вказаних доказів до закінчення судових дебатів, хоча мав вказані докази у своєму розпорядженні, а відповідно відсутні підстави вважати, що не подання вказаних доказів відбулося із поважних причин, а відповідно у задоволенні заяви позивача, поданої його представником адвокатом Ларичевим В.В. слід відмовити. До того ж суду не були надані докази перерахування коштів від позивача його представнику на підставі первинних бухгалтерських документів, яким акт приймання наданих послуг від 02.12.2025 року не є за своєю правовою природою, що також вказує на неповажність подання достатніх доказів на підтвердження вимог про стягення витрат на професійну правничу допомогу

У випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Вказана позиція суду грунтується на правовому висновку, викладеному у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21, провадження №61-4799св23, яка є релевантною до даної справи та застосувалася в подальшому Верховним Судом у багаточисленних наступних постановах при вирішенні питання про стягнення судових витрат, зокрема і на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.246, ч.2 ст.247, ч.2 ст.258, ст.ст.260, 261, 270, ч.5 ст.272, ст.ст. 351-352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу за заявою представника позивача адвоката Ларичев Валерія Вікторовича у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним.

Копію ухвали надіслати представнику позивача засобами електронного суду, що є належним повідомленням позивача у порядку ч.7 ст.272 ЦПК України, а відповідачам - засобами поштового зв`язку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручене у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали суду проголошений 24 грудня 2025 року.

Суддя - Олег КОЧНЄВ