Справа № 194/1654/25
Номер провадження 2/194/1112/25
22 грудня 2025 року м.Тернівка
Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Соколової Ю.І.
за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 27 квітня 2007 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 09 грудня 2010 року було розірвано. 25 серпня 2009 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області було стягнуто на користь позивача з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10 серпня 2009 року і до досягнення дітьми повноліття. 19 грудня 2012 року за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області зменшено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 1/2 на 1/3 частини з усіх його доходів. 12 серпня 2014 року з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з 01 вересня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_4 старшій донці - ОСОБА_5 виповнилося 18 років, та стягнення аліментів на неї припинено, тому вважає, що матеріальний стан відповідача покращився.
Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти задоволення вимог позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів заодночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який було зареєстровано 27 квітня 2007 року, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9), який було розірвано рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2010 року (а.с.11).
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є батьками дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 04 вересня 2007 року (а.с. 8) та серії НОМЕР_3 від 02 лютого 2009 року (а.с.7).
Позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 27 серпня 2025 року (а.с.13).
За рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2009 року (справа №2-670/2009 рік), з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку, на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 10 серпня 2009 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.10).
Як вбачається з рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2012 року, ОСОБА_2 , зменшено розмір стягнутих аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/2 частини до 1/3 частини з усіх його доходів.
На виконання рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2012 року по справі 440/2772/12, 18 квітня 2013 року було видано виконавчий лист зі зменшеним розміром стягнутих аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 1/2 частини усіх видів його доходів до 1/3 частини.
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 25 травня 2012 року, вбачається, що ОСОБА_2 є також батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2014 (справа № 194/987/14-ц) було стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 , на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 вересня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04 вересня 2007 року, актовий запис №217, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття.

У зв`язку з тим, що старша донька позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття, на теперішній час на утримання другої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх доходів відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Виплата аліментів на дитину є виключним правом дитини та обов`язком батьків до її повноліття, затвердженим законодавством України.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з правовими позиціями, викладеними у п.п. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Постановляючи рішення, суд враховує положення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ч.1ст. 81 ЦПК України.

Судом встановлено, що після досягнення повноліття старшою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір аліментів на утримання молодшої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , становить 1/6 частину від заробітку відповідача ОСОБА_2 .

Суд вбачає зміну матеріального стану платника аліментів, у порівнянні зі станом на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів у зменшеному розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу на утримання неповнолітніх доньок - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідач на даний час сплачує аліменти на одну дитину від першого шлюбу ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача та на дитину від другого шлюбу ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Відповідач будь-яких доказів на спростування вищезазначених обставин суду не надав, а також не надав доказів, що не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивач.

З урахуванням зазначених обставин та приймаючи до уваги інтереси неповнолітньої дитини, а саме те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги про збільшення розміру аліментів ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та визначає до стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючисьст.ст.ст. ст. 12, 80-81, 141, 259-259, 263-265,274, 280-282,352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі виконавчого листа Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2012 року по справі №440/2772/12, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частки до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2012 року по справі №440/2772/12 - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) на користь держави на р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення до Тернівського міського суду Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняпротягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Копію рішення направити сторонам.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2025 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача адвокат Мицак Наталя Тагірівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №475 від 27.04.2004, місцезнаходження за адресою: вул.Центральна, буд.45, м.Павлоград, Дніпропетровська область, 51400;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 )

Суддя Ю.І. Соколова