Справа № 509/7449/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши заяву представника позивача Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" - Матвійчука М.З. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну договору поруки про визнання прав іпотекодержателя

ВСТАНОВИВ:

24.12.2025 р., представник позивача Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" - Матвійчук М.З., звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт та заборону реєстраційних дій на відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продаж, перерозподіл часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділ часток, об`єднання часток, зміну площі об`єкту будь кому і в будь який спосіб чи вчиняти будь-які дії щодо продажу відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продажу, перерозподілу часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділучасток, об`єднання часток, зміни площі об`єкту будь кому і в будь який спосіб щодо нерухомого майна а саме належне в рівних частках по частці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , нерухоме майно:

-будинок житловий з господарчими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37)загальною площею 233,8 кв. м., житловою площею 137,3 м.кв., за адресою АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку (кадастровий номер 020060048), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237),загальною площею 0.1 (нуль цілих одна десята) га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого буднику, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (дев`ять дріб тридцять п`ять).

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 18 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» правонаступником якого було Акціонерне товариство «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк» ( Далі Іпотекодержатель, Кредитор, Банк) та ОСОБА_3 (Далі Іпотекодавець, Боржник, Позичальник, Третя особа 1) було уклали Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії 2008/13-1-08/406 (надалі за текстом Кредитний договір), відповідно до якого Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 410000,00 дол. США, зі сплатою 13,5 % річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 17 серпня 2023 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором, 18.08.2008 року між Кредитором та ОСОБА_3 , було укладено Іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі іпотек за №1390, та в реєстрі заборон відчуження за № 1390/248, 1392/249, надалі за текстом Іпотечний договір, відповідно до якого останні передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку (кадастровий номер 020060048), загальною площею 0.1 (нуль цілих одна десята) га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого буднику, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (дев`ять дріб тридцять п`ять); житловий будинок, загальною площею 330,8 (триста тридцять цілих вісім десятих) метрів квадрат них за жилою площею 90,2 (дев`яносто цілих дві десятих) метрів квадратних, шо знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (дев`ять дріб тридцять п`ять).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.03.2025 року, номер інформаційної довідки 415902897, на даний час вищезазначений предмет іпотеки належить не ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках, а саме, кожному, по частці будинку та земельної ділянки, технічні характеристики будинку змінено, а записи про іпотеку та заборону відчуження припинено.

Згідно запису в ДРРПННМ про об`єкт речових прав РНОНМ 37 (будинок житловий з господарчими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості) загальною площею 233,8 кв. м., житловою площею 137,3 м.кв., за адресою АДРЕСА_1 , 09.12.2015 року було внесено зміни в об`єкт речових прав, а саме:

- опис виправлень: Площа: Загальна площа 330,8 кв.м., житлова площа 90,2 кв.м., змінено на Загальна площа 233,8 кв.м., житлова площа 137,3 кв.м.

Окрім цього зазнали змін відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна:

- складова частина об`єкта нерухомого майна: житловий будинок, А-2, А1, а-а3;

- опис складової частини: Загальна площа 233,8 кв.м., житлова площа 137,3 кв.м.;

- складова частина об`єкта нерухомого майна: гараж, Б;

- складова частина об`єкта нерухомого майна: спорудження, 1-5.

Також слід зазначити, що село Мізікевича перейменовано на село Лиманка відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19.05.2016 року №1377-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів».

Право власності на предмет іпотеки яким є Житловий будинок РНОНМ 37 та Земельна ділянка РНОНМ 237 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по кожному на підставі наступного:

Так, Державний реєстратор Бондар Олексій Миколайович 21.08.2018 року вніс запис про право власності № 27643819 на земельної ділянки, та запис про право власності № 27644058 на житлового будинку за ОСОБА_2 на підставі ухвали суду, серія та номер: 509/2534/14-ц, виданий 19.02.2018, видавник: Овідіопольський районний суд Одеської обл.

Державний реєстратор Бондар Олексій Миколайович 21.08.2018 року вніс запис про право власності № 27643764 на земельної ділянки, та запис про право власності № 27644029 на житлового будинку за ОСОБА_1 на підставі ухвали суду, серія та номер: 509/2534/14-ц, виданий 19.02.2018, видавник: Овідіопольський районний суд Одеської обл.

Інформація про іпотеку та заборону відчуження вказаного нерухомого майна в державних реєстрах відсутня.

На даний час склалась ситуація, за якої передане в іпотеку майно зазнало суттєвих змін, та може бути вільно відчужене новими власниками будь якій третій особі чи особам.

Боржник та поручитель, розуміли пронаявність заборгованості за кредитним договором та набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, то зумисно, без відома Іпотекодержателя здійснилидії по відчуженню переданого в Іпотеку нерухомого майна, та вжили заходів що до скасування в державних реєстрах записів про іпотеку та заборону відчуження.

Таким чином ОСОБА_3 діяв недобросовісно та з метою ухилення від виконання зобов`язань, а тому існує обґрунтований ризик втрати предмета іпотеки. За таких умов Банк буде змушений подавати та готувати інші позови, що в свою чергу займе тривалий час та може мати наслідком подальшу втрату предмета іпотеки- нерухомого майна з позовом про визнання якого предметом іпотеки позивач звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вважає, що вищевказане майно може бути відчужене відповідачами третім особам, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду, а тому, з метою унеможливлення відчуження вказаного майна, для забезпечення позову та можливості реального виконання рішення суду, банк вимушений звернутись до суду з даною заявою.

АТ «СЕНС БАНК» не вбачає необхідності внести відповідну суму на депозитний рахунок суду з метою застосування зустрічного забезпечення щодовідшкодування можливих збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Так як, жодних збитків забезпеченням позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, банк не вбачає. Оскільки забезпечення позову стосується саме об`єктів нерухомості, а не грошових коштів на рахунках відповідача, що може призвести до настання реальних збитків спричинених забезпеченням позову.

Суд, дослідивши надані докази та вивчивши заяву про забезпечення позову приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 пунктів 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; та забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст. 149 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, насамперед забезпечення позову шляхом накладення арешту повинно бути обґрунтовано доказами, щодо наявності у відповідача у власності об`єктів нерухомого майна, на які позивач просить накласти арешт.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цей правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України у справі за № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року.

У рішенні Конституційного Суду України від 16 червня 2011 № 5-рп/2011 у справі № 1- 6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1 Протоколу. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2019 року (справа № 911/1695/18) зазначив наступне: законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Згідно з п. 43 рішення ЄСПЧ у справі «Шмалько проти України», право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, відповідно до п. 4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Дослідивши матеріали, додані до позовної заяви, вивчивши обґрунтування позивача щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а застосування саме таких видів забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам та фактично реалізує мету його застосування.

Керуючисьст.151-154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт та заборону реєстраційних дій на відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продаж, перерозподіл часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділ часток, об`єднання часток, зміну площі об`єкту будь кому і в будь який спосіб чи вчиняти будь-які дії щодо продажу відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продажу, перерозподілу часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділучасток, об`єднання часток, зміни площі об`єкту будь кому і в будь який спосіб щодо нерухомого майна а саме належне в рівних частках по частці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , нерухоме майно:

-будинок житловий з господарчими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37)загальною площею 233,8 кв. м., житловою площею 137,3 м.кв., за адресою АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку (кадастровий номер 020060048), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237),загальною площею 0.1 (нуль цілих одна десята) га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого буднику, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, .

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Строк пред`явлення судового рішення до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання ним законної сили.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Кочко В.К.