ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2025 року м. Кропивницький

справа № 386/1743/24

провадження № 22-ц/4809/1779/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи ОСОБА_2 , Голованівська селищна рада Кіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2025 року у складі головуючого судді Гута Ю. О.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви та рішення суду першої інстанції.

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Голованівська селищна рада Кіровоградської області, звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Вербове, Голованівського району, Кіровоградської області є рідною тіткою заявника по лінії батька.

ОСОБА_2 зареєстрована та проживає разом із заявником та його родиною за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства у зв`язку з психічним захворюванням. 03 вересня 1997 року їй встановлена друга група інвалідності. Унаслідок психічної хвороби вона не може висловлювати свої думки, не може одягнутись, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому, а також придбати собі необхідні речі, в тому числі ліки, одяг та необхідні продукти харчування.

У зв`язку з тим, що його тітка не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду, її необхідно визнати недієздатною та призначити опікуна.

ОСОБА_1 зазначає про те, що має можливість дбати про тітку, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати її доглядом та лікуванням. Тітка тривалий час проживає з ним, інших родичів чи близьких осіб, які б могли здійснювати догляд за ОСОБА_2 крім заявника немає.

Більш того, звертає увагу, що вона сприймає лише ОСОБА_1 та переважно слухає лише його.

Заявник акцентує увагу, що має переважний вплив на ОСОБА_2 , яка через психічний стан здоров`я часто вчиняє спроби втечі з дому, які в змозі попередити лише ОСОБА_1 .

08 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав до Органу опіки та піклування Голованівської селищної ради заяву щодо призначення його опікуном (піклувальником) над недієздатною ОСОБА_2 . За результатами розгляду його заяви від 08 серпня 2024 року, 22 серпня 2024 року на засіданні органу опіки і піклування Голованівської селищної ради вирішено, що ОСОБА_1 може бути призначений опікуном (піклувальником) над своєю тіткою ОСОБА_2 , у разі визнання Голованівським районним судом її недієздатною. Зазначене підтверджується Витягом з протоколу засідання органу опіки і піклування Голованівської селищної ради над повнолітніми особами, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав і інтересів від 22 серпня 2024 року за №7.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2025 року задоволено частково заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , як орган опіки та піклування Голованівська селищна рада Кіровоградської області, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Вербово Голованівського району Кіровоградської області, недієздатною.

Строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною становить два роки з дня набрання ним законної сили.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Зазначено про направлення цього рішення після набрання ним законної сили до виконавчого комітету Голованівської селищної ради для здійснення опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до призначення опікуна, а також територіальні представництва Центральної виборчої комісії.

Задовольняючи частково вимоги заяви, визнаючи ОСОБА_2 недієздатною та встановлюючи опіку над нею суд першої інстанції керувався тим, що висновком судово-психіатричної експертизи №260 від 27 червня 2025 року встановлено, що ОСОБА_2 в даний час страждає стійким, хронічним психічним захворюванням в формі важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Не орієнтується у часі, просторі, потребує постійного стороннього догляду. Потребує накладення опіки та не може особисто брати участь у судовому засіданні та давати пояснення.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 суд зауважив, що подане органом опіки та піклування Побузької селищної ради подання про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною тіткою не містить належної мотивації: чому саме ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, на даний час мобілізований та проходить службу у військовій частині, необхідно призначити опікуном, а не іншу особу, наприклад: інших близьких родичів, комісією не з`ясовано питання наявності близьких родичів. Окрім того, суд наголосив, що умови існування в державі можуть визначати домінування суспільного інтересу над приватним, що характерно для сучасної України, яка перебуває зараз в стані війни з росією.

Суд також зазначив про те, що не зрозуміло, яким чином заявник буде здійснювати опіку над недієздатною ОСОБА_2 , оскільки він перебуває в лавах Збройних Сил України. А тому, на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном тітки за обставин існування інших споріднених членів сім`ї, зокрема матері, інших близьких родичів, оскільки жодних доказів про неможливість здійснення ними обов`язків опікуна щодо ОСОБА_2 до суду подано не було.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Баланюк В. М., подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2025 року в частині відмови у задоволенні вимог заяви щодо встановлення над ОСОБА_2 опіки та призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення вимог заяви, в решті рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.

В обґрунтування зазначено, що суд першої інстанції не врахував, що матеріалами справи підтверджено можливість ОСОБА_1 здійснювати повноваження опікуна. Голованівська селищна рада як орган опіки та піклування висловила свою позицію про доцільність призначення заявника опікуном. Інші родичі, зокрема матір заявника за станом здоров`я та з інших причин не можуть бути опікуном його тітки. Визначені законом перешкоди на призначення ОСОБА_1 опікуном відсутні.

Сам факт мобілізації для проходження особою військової служби не може слугувати підставою для відмови у призначенні її опікуном, оскільки законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час дії воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення військовозобов`язаної особи опікуном над недієздатною фізичною особою.

Відомостей про інших близьких родичів недієздатної особи, які б могли виконувати обов`язки опікуна матеріали справи не містять, а заявник є найближчим родичем, який міг би виконувати обов`язки опікуна.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має другу групу інвалідності, інвалід дитинства безстроково, що підтверджується копією довідки МСЕ №025903 серії 2-18АВ, виданої 03 грудня 1992 року та копією посвідчення № НОМЕР_1 (а.с.10-11 том 1).

Відповідно до копії довідки від 14 серпня 2024 року, ОСОБА_2 знаходиться під наглядом сімейного лікаря та має діагноз анемія легкого ступеню (а.с.46 том 1).

У висновку судово-психіатричної експертизи №260 від 27 червня 2025 року Кропивницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» зазначено, що ОСОБА_2 в даний час страждає стійким, хронічним психічним захворюванням у формі важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Не орієнтується у часі , просторі, потребує постійного стороннього догляду та встановлення опіки. ОСОБА_2 особисто брати участь у судовому засіданні може, але пояснення по справі надати не здатна (а.с.137-139 том 1).

Згідно копії витягу з протоколу засідання органу опіки та піклування Голованівської селищної ради над повнолітніми особами, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав і інтересів №7 від 22 серпня 2024 року, на засіданні комісії органу опіки та піклування Голованівської селищної ради вирішено, що ОСОБА_1 може бути призначений опікуном (піклувальником) над своєю тіткою ОСОБА_2 , у разі визнання Голованівським районним судом її недієздатною (обмежено недієздатною) особою (а.с.19 том 1).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідними братом та сестрою, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (а.с.12 том 1).

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.13 том 1).

ОСОБА_2 є рідною тіткою ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15 том 1).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , батько ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.15 том 1).

Згідно довідки №418 від 13 серпня 2024 року, виданої старостою Грузького старистинського округу Голованівсьткої селищної ради, ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14 том 1).

28 січня 2025 року рішенням виконавчого комітету Голованівської селищної ради №4 від 28 січня 2025 року затверджено подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у випадку визнання Голованівським районним судом Кіровоградської області її недієздатною особою згідно з додатком 1.

Додатком до рішення виконавчого комітету Голованівської селищної ради від 28 січня 2025 року №4 є подання про можливість призначення опікуном (піклувальником) гр. ОСОБА_1 над ОСОБА_2 у випадку визнання Голованівським районним судом її недієздатною (обмежено дієздатною) особою. У вказаному поданні зокрема встановлено наступне.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Голованівської селищної ради розглянувши матеріали, з`ясувавши обставини встановив, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, у відповідності до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 2-18 АВ №025903 від 03 вересня 1992 року, довічно. Згідно довідки виданої 14 серпня 2024 року КНП Голованівської ЦРЛ Павлійчук О. Я. знаходиться під наглядом у сімейного лікаря та має ДЗ : Анемія легкого ступеня. Провівши обстеження умов проживання ОСОБА_2 було встановлено, що на даний час особа з інвалідністю проживає у будинку із племінником ОСОБА_1 , що здійснює догляд за нею, та його матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка має інвалідність з дитинства і тому не може доглядати ОСОБА_2 . Стан проживання можна визначити як добрий. Громадянин ОСОБА_1 судимості не має та може виконувати обов`язки опікуна (піклувальника) згідно з довідкою про стан здоров`я, виданою 15 серпня 2024 року ФОП ОСОБА_7 .

На основі вищевикладеного, керуючись статтями 60, 63 ЦК України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Голованівської селищної ради вважає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 може бути призначений опікуном (піклувальником) над своєю тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у випадку визнання Голованівським районним судом її недієздатною (обмежено дієздатною) особою (а.с.77-79 том 1).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 № 34/166/131/88 (далі - Правила), опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад.

Відповідно до п.1.7 Правил органи опіки та піклування, вирішують в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування.

Згідно з п.1.8 Правил рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Пунктом 3.1 Правил передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Згідно з п. 3.2 Правил опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Статтею 64 ЦК України визначено виключний перелік обставин, за яких особа не може бути призначена опікуном чи піклувальником. Так, згідно з положеннями цієї статті, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав або ж якщо поведінка та інтереси такої особи суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_2 є рідною тіткою ОСОБА_1 по батьківській лінії, згідно довідки до складу сім`ї заявника входять його мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , і тітка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14 т. 1), за висновком МСЕК від 17.01.1995 ОСОБА_6 встановлено інвалідність третьої групи з дитинства, безстроково (а.с 10 т.1).

08 серпня 2024 року ОСОБА_1 подано до органу опіки та піклування Голованівської селищної ради заяву щодо призначення його опікуном (піклувальником) над недієздатною ОСОБА_2 . За результатами розгляду його заяви від 08 серпня 2024 року, 22 серпня 2024 року на засіданні органу опіки і піклування Голованівської селищної ради вирішено, що ОСОБА_1 може бути призначений опікуном (піклувальником) над своєю тіткою ОСОБА_2 , у разі визнання Голованівським районним судом її недієздатною. Зазначене підтверджується Витягом з протоколу засідання органу опіки і піклування Голованівської селищної ради над повнолітніми особами, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав і інтересів від 22 серпня 2024 року за №7.

28 січня 2025 року рішенням виконавчого комітету Голованівської селищної ради №4 від 28 січня 2025 року затверджено подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у випадку визнання Голованівським районним судом Кіровоградської області її недієздатною особою згідно з додатком 1.

Додатком до рішення виконавчого комітету Голованівської селищної ради від 28 січня 2025 року №4 є подання про можливість призначення опікуном (піклувальником) гр. ОСОБА_1 над ОСОБА_2 у випадку визнання Голованівським районним судом її недієздатною (обмежено дієздатною) особою. У вказаному поданні зокрема встановлено наступне.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Голованівської селищної ради розглянувши матеріали, з`ясувавши обставини встановив, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, у відповідності до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 2-18 АВ №025903 від 03 вересня 1992 року, довічно. Згідно довідки виданої 14 серпня 2024 року КНП Голованівської ЦРЛ Павлійчук О. Я. знаходиться під наглядом у сімейного лікаря та має ДЗ : Анемія легкого ступеня. Провівши обстеження умов проживання ОСОБА_2 було встановлено, що на даний час особа з інвалідністю проживає у будинку із племінником ОСОБА_1 , що здійснює догляд за нею, та його матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка має інвалідність з дитинства і тому не може доглядати ОСОБА_2 . Стан проживання можна визначити як добрий. Громадянин ОСОБА_1 судимості не має та може виконувати обов`язки опікуна (піклувальника) згідно з довідкою про стан здоров`я, виданою 15 серпня 2024 року ФОП ОСОБА_7 .

На основі викладеного, керуючись статтями 60, 63 ЦК України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Голованівської селищної ради вважає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 може бути призначений опікуном (піклувальником) над своєю тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у випадку визнання Голованівським районним судом її недієздатною (обмежено дієздатною) особою (а.с.77-79 том 1).

Суд першої інстанції зауважив, що це подання органу опіки та піклування від 28 січня 2025 року року не містить належної мотивації призначення опікуном саме заявника, який є військовозобов`язаним, на даний час мобілізований та проходить службу у військовій частині.

Колегія суддів погоджується з такою оцінкою вказаного подання, яке не містить обґрунтувань, з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а лише посилання вказує на можливість та доцільність заявника бути опікуном.

Тобто, об`єктивних підстав призначення недієздатній ОСОБА_2 опікуна в особі заявника у зазначеному висновку не міститься.

Аналіз вищенаведених правил дає підстави для висновку, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків як опікунів, так і підопічного. Правові наслідки для опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.

Рішення органу опіки та піклування відповідно до приписів чинного законодавства України не є остаточними рішеннями, такі рішення підлягали оцінці судом під час вирішення питання про призначення опікуна.

Заявник пояснив суду першої інстанції, що є військовослужбовцем, призваний по мобілізації 08 липня 2025 року та проходить службу у військовій частині НОМЕР_7 , про це зазначено і в апеляційній скарзі.

Спростовуючи доводи апелянта про те, що той факт, що він є військовим, жодним чином не виключає можливості призначення його опікуном недієздатної, слід зазначити наступне.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17.

Оскільки ОСОБА_1 з липня 2025 року призваний за мобілізацією та проходить військову службу, вказана обставина унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків як опікуна ОСОБА_2 .

У постанові Верховного Суду від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 зазначено, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належно мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.

Хоча законодавство прямо не забороняє військовослужбовцям бути опікунами, фактична можливість виконання обов`язків опікуна в повному обсязі є суттєво обмеженою. Військова служба передбачає часті відрядження, ненормований графік, а в умовах воєнного стану підвищену ймовірність перебування в зоні бойових дій. Це ставить під сумнів здатність заявника забезпечити постійний та належний догляд за недієздатною особою.

Враховуючи специфіку військової служби, заявник не зможе забезпечити стабільність та безперервність догляду, що є критично важливим для недієздатної особи з психічними розладами.

Суд, приймаючи рішення, повинен керуватися насамперед інтересами недієздатної особи. В умовах воєнного стану, коли життя та здоров`я військовослужбовців піддаються підвищеному ризику, призначення заявника опікуном може створити додаткову нестабільність та загрозу для недієздатної особи.

Дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині відмови у призначенні його опікуном недієздатної ОСОБА_2 .

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 , спростовуються установленими судами обставинами у справі, зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Баланюк Вікторія Миколаївна, залишити без задоволення.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 25.12.2025.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник