Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/655/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.12.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої- судді: Єгорової Н.І..,

при секретареві : Маковецькій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Доманівка, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Веселий Роздол", третя особа: ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП "Веселий Роздол", третя особа- ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди землі , посилаючись на те, що з 20.06.2023 позивач став власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0172 площею 7.6072 га, що розташована в межах території Доманівської селищної ради Вознесенського району (до зміни адміністративно-територіального поділу- Володимирівської сільської ради Доманівського району ), на підставі договору дарування від 20.06.2023 №768, зареєстрованого в реєстрі речових прав 20.06.2023 , №336266510.

14 листопада 2011 року попередній власник ОСОБА_2 уклав договір оренди землі на вказану земельну ділянку з приватним підприємством «Веселий Роздол». Відповідно до п.8 Договору строк його дії складав 10 років . Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 26.07.2013 за №1842876. Таким чином, строк дії договору закінчився 26.07.2023.

Укладаючи договір дарування, позивачу стало відомо, що до договору оренди земельної ділянки від 14.11.2011 було зареєстровано Додаткову угоду від 26.05.2023 . Вказаною угодою було збільшено строк дії договору з 10 до 17 років.

Попередньому власнику земельної ділянки ОСОБА_2 не було відомо про додаткову угоду , повноважень на її укладення він нікому не надавав .

Маючи намір розпорядитися земельною ділянкою шляхом дарування , ОСОБА_3 26.05.2023 направив листа про відсутність наміру продовжити договірні відносини з ПП "Веселий Роздол", однак, підприємство відмовилося від отримання листа.

Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 , як власник вказаної земельної ділянки, не бажає продовжувати договор оренди земельної ділянки, однак, враховуючи наявність додаткової угоди до договору оренди, не може захистити своє право іншим способом, а тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник -адвокат Вовчанська Г.С. в судове засідання надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Крім того, представник позивача просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідач ПП "Веселий Роздол"представника в судове засідання не надіслали, відзиву на позовну заяву не надали, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від третьої особи ОСОБА_2 надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 14.11.2011 між ОСОБА_2 та ПП "Веселий Роздол" в особі директора Молдованенко М.О. був укладений договір оренди землі площею 7.6072 га, яка знаходиться в межах території Володимирівської (Доманівської) сільської ради. Відповідно до пункту 8 Договору, Договір укладено на 10 років . Даний договір оренди підписаний сторонами та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав 26.07.2013 , номер запису про інше речове право №1842876.

Дія вказаного договору закінчилася 26.07.2023.

ОСОБА_2 розпорядився належною йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК№986301, виданого Доманівською РДА 29.10.2012 , земельною ділянкою та безоплатно передав(подарував) у власність земельну ділянку площею 7.6072га, кадастровий номер :03:000:0172 ОСОБА_1 , про що свідчить договір дарування земельної ділянки від 20.06.2023 , №768 .

Право власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку, прийняту в дар,зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 20.06.2023 , номер відомостей про право 50688490.

Не маючи наміру продовжувати дію договору оренди землі, після припинення дії договору, позивач повідомив про це орендаря, направивши 26.05.2023 на адресу ПП "Веселий Роздол"(с.Доманівка, вул.Пастера ,33, Доманівського району Миколаївської області) листи -повідомлення про небажання продовжувати договірні відносини щодо оренди землі , про що свідчать наявні в матеріалах справи опис ф.107 зі штампами "Укрпошти" та лист, який повернувся на адресу відправника з відміткою "за закінченням терміну зберігання"

Дослідивши наявний в матеріалах справи витяг з державного реєстру речових прав, щодо об"єкта речових прав земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0172, судом встановлено, що 26.07.2013 державним реєстратором Прибузької сільської ради Шишацьким О.В.здійснено державну реєстрацію документів - договору оренди землі б/н,виданий 14.11.2011 та договір щодо внесення змін до договору б/н , виданий 26.05.2023, видавник ПП "Веселий Роздол"; номер запису про інше речове право :1842876. Строк дії додаткової угоди до договору оренди становить 17років, дата закінчення дії 26.07.2030, з автоматичним продовженням дії договору,з правом пролонгації.

Згідно копії додаткової угоди б/н від 26.05.2023 до договору оренди землі від 14.11.2011, зареєстрований 26.07.2013 №1842876 на земельну ділянку :03:000:0172, укладеною начебто між ОСОБА_2 та ПП "веселий Роздол" в особі директора Молдованенка О.М., були внесені зміни та доповнення до договору оренди землі, що стосувалися можливості сплати орендної плати одноразово за весь період дії договору оренди або за декілька наступних років наперед, продовження строку дії договору, поновлення договірних відносин після закінчення строку договору та щодо переходу права власності до іншої особи , а також зміни орендаря, що не є підставою для зміни або розірвання договору. Так, за умовами додаткової угоди, а саме- п.8 строк дії договору продовжено на 17 років.

Відповідно до п.30.1 після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Згідно п. 40.1.після закінчення строку, на який укладено цей договір,він поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.

Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.

У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на рухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого говору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація нового права продовжується на той самий строк.

ОСОБА_2 заперечує укладення даної додаткової угоди до договору оренди землі, про що повідомив у судовому засіданні при виконанні процесуальної дії у виді відібрання зразків підпису з метою проведення судово-почеркознавчої експертизи, пояснивши , що про дану угоду йому стало відомо лише під час реєстрації договору дарування землі. Дану угоду він не підписував та жодних осіб не уповноважував на такі дії..

За клопотанням позивача та його представника, ухвалою суду від 04.03.2024 у справі була призначена судово-почеркознавча експертиза щодо вирішення питання- чи виконував підпис у додатковій угоді від 26.05.2023 ОСОБА_2 .

У зв`язку з відсутністю оригінала додаткової угоди до договору оренди землі, експертиза проведена не була.

Ухвалою суду від 31.07.2024 за клопотанням представника відповідача, після надання оригіналу додаткової угоди до договору оренди землі, у справі була призначена судово-почеркознавча експертиза щодо вирішення питання- чи виконував підпис у додатковій угоді від 26.05.2023 ОСОБА_2 .

Однак ухвала суду виконана не була, у зв`язку з відсутністю оплати послуг експертів з боку відповідача.

За клопотанням позивача та його представника, ухвалою суду від 22.04.2025 у справі була призначена судово-почеркознавча експертиза щодо вирішення питання- чи виконував підпис у додатковій угоді від 26.05.2023 ОСОБА_2 .

Згідно висновку експерта судово-почеркознавчої експертизи від №2040-34-25 від 08.08.2025, підпис від імені ОСОБА_2 в графі "Орендодавець" Додаткової угоди б/н від 26.05.2023 до договору оренди землі б/н від 14.11.2011, зареєстрованого 26.07.2013 №1842876, виконаний не самим ОСОБА_2 , а іншою особою.

Враховуючи досліджені судом письмові докази, суд вважає, що позивач підтвердив висновком експерта, що попереднім власником ОСОБА_2 не укладалася додаткова угода від 26.05.2023 з ПП"Веселий Роздол"

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті ).

Тобто правочином є вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першоїстатті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першійстатті 215 ЦК України, так і устаттях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі ( зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії ), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах ( у тому числі електронних ), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як висновок, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК Україниі відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина першастатті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий догвір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відповідно достатті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третійстатті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є саме усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки, які можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Аналогічний висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) не підписання договору оренди землі однією із сторін такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Належним способом захисту є усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном, зокрема шляхом заявлення вимог про повернення такої ділянки.

Отже, власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки.

Такий висновок зробив ВС у справі № 144/338/18 від 27.06.2022 року.

Відповідно достатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.ст. 76-78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Враховуючи,що попередній власник землі ОСОБА_2 не підписував додаткової угоди від 26.05.2023, що підтверджено належним та допустимим доказом,а строк дії договору оренди землі,що належить на підставі договору дарування від 20.06.2023 ОСОБА_1 , закінчився 26.07.2023, суд приходить до висновку,що спірна додаткова угода є неукладеною, вона не породжує будь-яких юридичних наслідків, а тому позовні вимоги про скасувавння державної реєстрації додаткової угоди є правомірними та є належним способом захисту прав позивача і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч 2 ст.141 ЦК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору ,витрати на проведення судової експертизи та витрати на правничу допомогу, понесені позивачем.

Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 1073.60 грн., який підлягає стягненню з віповідача на користь позивача.

Вартість проведення судової експертизи склала 20355.84 грн., яку сплатив позивач, що підтверджено листом експерта та актом попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта за № 2040-34-25.. Витрати на проведення судової експертизи також підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції адвокат Вовчанська Г.С. надала: договір про надання правової допомоги від 27 червня 2023р.№ 24/23ц, акт про прийняття -передачу наданих послуг; розрахунок витрат на суму 10000грн.та дві квитанції до прибуткового касового ордеру на загальну суму 10000 грн.

Аналізуючи письмові докази, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом Вовчанська Г.С., послуг, суд вважає, що заява представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді підлягає задоволенню у сумі 10 000,00 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 264,265 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та скасувати державну реєстрацію додаткової угоди від 26.05.2023 до договору оренди земельної ділянки від 14.11.2011, укладеною між ОСОБА_2 та Приватним підприємством "Веселий Роздол" з кадастровим номером :03:000:0172 площею 7.6072га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Доманівської селищної ради (до зміни адміністративно-територіального поділу: Володимирівської сільської ради) Вознесенського району, Миколаївської області, номер запису про право оренди 1842876 від 26.07.2013.

Стягнути з Приватного підприємства "Веселий Роздол" ( , с.Доманівка, вул.Пастера,33, Вознесенського району Миколаївської області) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 1073.60 грн. , витрат за проведення судової експерти в сумі 20355.84 грн.та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2025.

Суддя : Н. І. Єгорова