Єдиний унікальний номер 205/7626/25
Єдиний унікальний номер 205/7626/25
Провадження № 2/205/3675/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Іннова Фінанс» 28 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який зареєстрований судом 19 травня 2025 року.

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 травня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 травня 2025 року клопотання ТОВ «Іннова Фінанс» про витребування доказів задоволено.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 31 жовтня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» і відповідачем було укладено договір позики № шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті компанії і виконанням ним певних дій, які свідчать про укладення договору, згідно з умовами якого позикодавець надав позичальникові кредиту розмірі 10 200 грн. строком на 360 днів зі сплатою зниженої відсоткової ставки у розмірі 0,5 % відсотків та стандартної відсоткової ставки у розмірі 1 % за кожен день користування кредитними коштами. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, чим порушує умови договору, внаслідок чого станом на 02 квітня 2025 року сума заборгованості становить 30 906 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 10 200 грн., заборгованості за процентами у розмірі 15 606 грн. та пені у розмірі 5 100 грн. Просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 30 906 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у своєму відзиві зазначила, що копії договору вона не отримувала, з його умовами не ознайомлювалася, сам договір не містить її підпису або належного підтвердження факту акцепту. Встановлена умовами договору відсоткова на рівні 1 % на день є економічно необґрунтованою та такою, що порушує принцип добросовісності, справедливості та розумності, є надмірною, а знижена відсоткова ставка їй не пропонувалася. Пеня, заявлена позивачем до стягнення, підлягає списанню, оскільки в Україні на теперішній час діє режим військового стану з прямою забороною стягнення пені. Крім цього, пеня у розмірі 5 100 грн. разом з іншими нарахуваннями, при тілі кредиту у розмірі 10 200 грн. перевищує допустиму межу у 50 % від суми, отриманої за договором про споживчий кредит. Зазначила, що позивач не пропонував заходів з реструктуризації боргу, надання знижок чи альтернативних умов, що свідчить про відсутність добросовісного підходу, доказів досудового врегулювання не надано, а нарахування штрафів свідчить про зловживання правом. Визнала позовні вимоги в частині тіла кредиту, проти позовних вимог в частині відсотків та пені заперечувала, просила відмовити. У своїй заяві справу просила розглянути за її відсутності.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» і відповідачем було укладено договір позики № шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті компанії і виконанням ним певних дій, які свідчать про укладення договору, згідно з умовами якого позикодавець надав позичальникові кредиту розмірі 10 200 грн. строком на 360 днів зі сплатою зниженої відсоткової ставки у розмірі 0,5 % відсотків та стандартної відсоткової ставки у розмірі 1 % за кожен день користування кредитними коштами (а.с. 12-22). Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті, виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору.

31 жовтня 2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» було перераховано відповідачеві 10 200 грн. (а.с. 34), що також підтверджується відомостями АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали судді від 12 травня 2025 року про витребування доказів.

Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 6560 (а.с. 22), який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін».

Таким чином, між ТОВ «Іннова Фінанс» і ОСОБА_1 було укладено договір позики на умовах фінансового кредиту.

Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, внаслідок чого, як стверджує позивач, станом на 02 квітня 2025 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 30 906 грн. (а.с. 48-51).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд критично оцінює заперечення відповідача, що вона не ознайомлювалася з істотними умовами договору, не отримувала примірник договору та не підписувала його, оскільки в графі «Підписи сторін» кредитного договору вказано одноразовий ідентифікатор, що був відправлений на номер телефону відповідача, який вона власноруч зазначає також у своїх заявах до суду як контактний (а.с. 22, 24, 81, 83, 125, 144).

Стосовно заперечень відповідача в частині нарахування відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1 % економічно необґрунтованим та таким, що порушує принцип добросовісності, справедливості та розумності, є надмірним, а знижена відсоткова ставка їй не пропонувалася, суд зазначає наступне.

Відповідно до умов кредитного договору № від 31 жовтня 2024 року, розмір зниженої відсоткової ставки визначений на рівні 0,5% від суми кредиту та стандартна відсоткова ставка на період кредитування 1 % за кожен день користування на строк кредитування, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї же статті, яка не може перевищувати 1 %.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Позивачем заявлена до стягнення з відповідача пеня за порушення виконання умов договору, виходячи з тіла кредиту у розмірі 10 200 грн., у розмірі 5 100 грн., що становить 50 % тіла кредиту та не суперечить положенням ст. 21 ЗУ «Про споживчий кредитування». Тому суд не бере до уваги заперечення відповідача про неправомірне надмірне нарахування пені за порушення виконання умов договору.

Заперечення ОСОБА_1 в частині відсутності у неї зобов`язань сплатити пеню за порушення умов кредитного договору з посиланням на військовий стан і п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, суд не приймає до уваги, оскільки ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, відповідач при укладенні кредитного договору № від 31 жовтня 2024 року усвідомлювала значення своїх дій, розуміла умови договору та наслідки його укладення, а також мала оцінювати ризики у разі не виконання умов договору. За таких обставин, викладені у запереченнях відповідачем підстави про відсутність у неї обов`язку з виконання нею зобов`язань в кредитному договорі не можуть бути підставою для відмови позивачеві у задоволенні його позовних вимог.

У зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, відповідач свої зобов`язання не виконує, то позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № від 31 жовтня 2024 року у розмірі 30 906 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 10 200 грн., заборгованості за процентами у розмірі 15 606 грн. та пені у розмірі 5 100 грн.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс», складає 33 328 грн. 40 коп. (30 906 грн. + 2 422 грн. 40 коп. = 33 328 грн. 40 коп.).

На підставі викладеного, керуючись п. 12 ч. 1 ст. 3, ст. 12, ч. 1 ст. 13 1 ст. 13, с. 21 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», ст. ст. 525, 526, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1048 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (, юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 8, поверх 9) заборгованість за кредитним договором № від 31 жовтня 2024 року у розмірі 30 906 (тридцять тисяч дев`ятсот шість) гривень, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, заборгованості за процентами у розмірі 15 606 (п`ятнадцять тисяч шістсот шість) гривень та пені у розмірі 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень, а також судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 коп., а всього 33 328 (тридцять три тисячі триста двадцять вісім) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: