Справа № 463/8484/25 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/811/3342/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цьони С.Ю.,

з участю: апелянта ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання (догляду) недійним,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання (догляду) недійним.

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2025 року у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання (догляду) недійним - відмовлено.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає, що при постановленні ухвали не були з`ясовані усі обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, а тому вона є незаконною та необґрунтованою.

Апелянт стверджує, що підставою позову є фіктивність нотаріально посвідченого договору довічного утримання в розумінні ст. 234 ЦК України, який вчинено відповідачем ОСОБА_3 без наміру створення правових наслідків, на відміну від попереднього її позову до того самого відповідача, де підставою позову було укладення договору під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах.

Відтак вважає, відсутня тотожність позовів.

З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 уже зверталася до суду з аналогічним позовом у справі № 463/4518/24, за результатом розгляду якої рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27.01.2025 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 13.08.2025 року, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, відтак, існує рішення, що набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Позови вважаються тотожними якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову це річ, щодо якої виник спір.

Предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом із тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Судом встановлено, що в травні 2024 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання-догляду.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 27 січня 2025 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання - догляду, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , серія та номер: 1966 від 18.07.2017р., посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Біловар І.О.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Січевич І.М. залишено без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м.Львова від 27 січня 2025 року залишити без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання (догляду) недійсним.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою позову в даній справі є визнання правочину недійсним з підстав фіктивності, вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Звертаючись з позовом у цивільній справі №463/4518/24, позивачка обгурнтовувала свої вимоги тим, що договір довічного утримання було укладено під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах.

Таким чином у цивільній справі № 463/4518/24 та в даній справі є різні підстави позову, що не дозволяє зробити висновок про їх тотожність.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предметі з тих самих підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2025 року - задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови у зв`язку з перебуванням одного з членів колегії суддів на лікарняному складено 29.12.2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.