Справа № 461/6250/24 Головуючий у 1 інстанції: Павлюк О.В.
Провадження № 22-з/811/292/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
26 грудня 2025 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 197207 грн. 35 коп. відшкодування матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3392 грн. 98 коп. та витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 6000 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 січня 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у судових витратах на професійну правову (правничу) допомогу в сумі 18178 грн. 40 коп.

Обидва судові рішення оскаржив відповідач ОСОБА_2 , просив їх скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 січня 2025 року залишено без змін.

17.11.2025 року позивач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Янчака П.О. подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32000 грн., понесені на стадії апеляційного розгляду справи, покликаючись на те, що у відзиві на апеляційну скаргу і до закінчення судових дебатів у справі їхньою стороною було заявлено вимогу про стягнення з відповідача вказаних судових витрат і повідомлено, що докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

До заяви долучено: ордер на надання правничої (правової) допомоги; договір про надання правової (правничої) допомоги №138-МВ від 03.06.2024 року; акт №2 надання послуг від 14.11.2025 року на суму 32000 грн. (2000 грн. * 16 год.), з яких: підготовка, скерування заяви про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги (2,5 год.); підготовка та скерування відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду першої інстанції (3 год.); підготовка та скерування заперечення на клопотання про звільнення від сплати судового збору (2 год.); підготовка та скерування відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (6 год.); участь в судових засіданнях апеляційного суду 30.09.2025 року, 28.10.2025 року та 10.11.2025 року (2,5 год.).

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.3 ст.270 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 16.12.2025 року, є дата складення повного судового рішення 26.12.2025 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви з наступних підстав.

Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України, судове рішення щодо вирішення питання про судові витрати ухвалюється судом без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону й те, що у відзиві на апеляційну скаргу і до закінчення судових дебатів у справі позивач (представник позивача) зробив відповідну заяву про компенсацію витрат на правничу допомогу і докази на підтвердження понесених витрат подав протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, заява позивача підлягає вирішенню апеляційним судом шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК).

Колегія суддів вважає розмір витрат на правничу допомогу, понесених позивачем на стадії апеляційного розгляду справи і описаних в акті про надані послуги, завищеним, зокрема, в частині вартості підготовки відзивів на апеляційні скарги та участі в судових засіданнях апеляційного суду, оскільки ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі з матеріалами апеляційних скарг, охоплюється послугою по складанню відзиву на апеляційну скаргу, а розгляд справи по суті відбувся в одному судовому засіданні апеляційного суду 28.10.2025 року, оскільки 30.09.2025 року розгляд справи було відкладено, а 10.11.2025 року відбулось лише проголошення судового рішення.

Окрім того, на стадії апеляційного розгляду справи правова позиція сторони є вже сформованою, а всі докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, досліджені в суді першої інстанції, відтак, підстав для висновку про складнощі у написанні адвокатом відзиву на апеляційну скаргу немає, тому ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача у його користь понесених витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 4000 грн. (3000 грн. за складання відзивів на апеляційні скарги і 1000 грн. за участь у судовому засіданні апеляційного суду 28.10.2025 року).

За встановлених і наведених вище обставин, такий розмір буде відповідати критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та результатів її розгляду.

Керуючись ст.ст.137, 141, 270, 389 ЦПК України, суд

ухвалив:

прийняти додаткову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 4000 гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови. Повний текст додаткової постанови складений 26 грудня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич