Номер провадження2-о/205/354/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

24 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Остапенко Н.Г., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

19.12.2025 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Недотримання обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя приходить до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ЦПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

У порушення зазначених вимог процесуального закону заявником не надано доказів належності його до членів сім`ї особи, факт смерті якої просить встановити, чи до інших заінтересованих осіб, на права, обов`язки чи законні інтереси яких впливає встановлення факту смерті особи.

Окрім того, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Заява ОСОБА_1 не містить його поштового індексу, реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності, адреси електронної пошти, відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, а також у заяві не вказано найменування, адресу, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, адресу електронної пошти заінтересованої особи.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У порушення зазначеної вимоги заявником не надано такого підтвердження.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що заяву слід залишити без руху.

Для усунення недоліків заявнику необхідно надати суду виправлену заяву з урахуванням вищевказаних норм процесуального закону, докази належності заявника до членів сім`ї особи, факт смерті якої просить встановити, чи до інших заінтересованих осіб, на права, обов`язки чи законні інтереси яких впливає встановлення факту смерті особи, а також копію виправленої заяви з додатками для заінтересованої особи (ч. 1 ст. 177 ЦПК України).

Суддя роз`яснює заявнику, що відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, така заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Остапенко

.