УХВАЛА

24 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 638/3055/23

провадження № 61-5197ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іванченко Анастасія Валеріївна, на постанову Харківського апеляційного суду від 19 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання розписки недійсною,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2025 року ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Іванченко А. В., за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 19 березня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 9 травня 2025 року поновлено заявнику строк на касаційне оскарження судового рішення; касаційну скаргу залишено без руху, надано десятиденний строк для усунення її недоліків, які заявник усунув.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, щопідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 10 травня 2023 року

у справі № 215/1191/17, від 9 липня 2025 року у справі № 947/5939/20, від 19 березня 2025 року у справі № 759/11754/23, від 21 травня 2025 року у справі № 369/10615/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції заявник вказує відсутність у подібних правовідносинах правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 204 Цивільного кодексу України (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник також вказує порушення судом норм процесуального права, зазначаючи, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази; встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, а також прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини другої

статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

У касаційній скарзі міститься клопотання заявника про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення. В його обґрунтування заявник посилається на те, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова перебуває

справа № 638/7753/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1 про солідарне стягнення коштів за оспорюваною розпискою. ОСОБА_2 визнала позов, а ОСОБА_1 заперечує щодо задоволення позову. 12 травня 2025 року провадження у зазначеній справі зупинено до залучення правонаступника позивача. Оскільки оскаржуване судове рішення у цій справі набрало законної сили, тому встановлені апеляційним судом обставини щодо дійсності розписки призведуть до безпідставного покладення на заявника зобов`язань за нею, що в подальшому призведе до стягнення з нього коштів.

Вивчивши доводи клопотання та зміст судових рішень, касаційний суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2024 року позов задоволено.

Визнано недійсною розписку, укладену ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , датовану 28 вересня 2015 року, про отримання

ОСОБА_6 від ОСОБА_3 суми позики у розмірі 1 945 440 грн, що еквівалентно 90 000 дол США.

Cтягнено з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 536,80 грн з кожного.

Стягнено з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу по 20 000 грн з кожного.

Стягнено з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» по 378,64 грн з кожного.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Скасовано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2024 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 610,40 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 610,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оскаржуване судове рішення підлягає примусовому виконанню лише в частині стягнення з позивача на користь відповідачів судового збору за подання апеляційної скарги, проте відсутні докази виконання оскаржуваної постанови у відповідній частині.

Касаційний суд діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, яке не передбачає процесуальної можливості зупинити виконання судового рішення, якщо воно не підлягає примусовому виконанню.

Касаційний суд не вбачає правових підстав для зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову, оскільки судове рішення про відмову у позові виконанню не підлягає.

Верховний Cуд звертає увагу заявника, що наявність спору щодо стягнення боргу в іншій цивільній справі за оспореною у цій справі розпискою не є правовою підставою для зупинення дії або виконання оскаржуваного судового рішення відповідно

до статті 436 ЦПК України.

Враховуючи викладене, касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Харківського апеляційного суду

від 19 березня 2025 року.

Керуючись статтями 389, 393, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іванченко Анастасія Валеріївна, на постанову Харківського апеляційного суду від 19 березня 2025 року.

Витребувати з Шевченківського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи № 638/3055/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання розписки недійсною.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іванченко Анастасія Валеріївна, про зупинення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 19 березня 2025 року.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська