Дата документу 25.12.2025 Справа № 331/4223/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 331/4223/21 Пр. № 22-ц/807/1997/25Головуючий у 1 інстанції: Скользнєва Н.Г. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2025 року у справі за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (надалі КОНЦЕРН «МТМ») до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (з постачання теплової енергії)

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2-9), який в подальшому уточнив (а.с.115-116) та в якому просив стягнути пропорційно до належних відповідачам часток у майні, з урахуванням рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2020 року по справі № 331/2389/19, яким припинено право власності відповідачки ОСОБА_1 на частину спірної квартири, а саме з: - з ОСОБА_1 в розмірі 3363,20 грн., - ОСОБА_3 в розмірі 10089,61 грн. суму заборгованості за житлово-комунальні послуги (з централізованого опалення та гарячого водопостачання) за період з 01.10.2016 року по 27.02.2020 року, від сплати якої відповідачі на користь позивача у добровільному порядку ухиляються, а також пропорційно судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Солодовнікова Р.С. (а.с.10). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.13) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2021 року (а.с.24-25) позов КОНЦЕРНУ «МТМ» у цій справі задоволено повністю. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2024 року (суддя Скользнєва Н.Г. - а.с.50, 73-74) в порядку задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд вищезазначеного заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2021 року у цій справі (а.с.38-39) останнє скасовано, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

25 квітня 2025 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів" № 4273-IX, за змістом якого:- внесено до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» такі зміни: «1. Пункт 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено підпунктом 3 такого змісту: «3) змінити найменування місцевих загальних судів, перелік яких визначається додатком до цього Закону. Зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду»;Доповнено додатком такого змісту: «Додаток до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ Перелік місцевих загальних судів, що перейменовуються Змінити найменування таких місцевих загальних судів… 7) у Запорізькій області: Куйбишевський районний суд Запорізької області на Кам`янський районний суд Запорізької області; Жовтневий районний суд Запорізької області на Олександрівський районний суд м. Запоріжжя; Ленінський районний суд м. Запоріжжя на Дніпровський районний суд м. Запоріжжя; Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя на Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя…».Державна реєстрація змін до відомостей про місцеві загальні суди, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, які випливають із цього Закону, здійснена 30 квітня 2025 року (ч.3 ст.82 ЦПК України).

Рішенням Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2025 року (а.с.173-176) позов КОНЦЕРНУ «МТМ» у цій справі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий) на користь КОНЦЕРНУ «МТМ» () заборгованість за житлово комунальні послуги (з постачання теплової енергії) за період з 01 жовтня 2016 року по 27 лютого 2020 року, пропорційно до належних їм часток у майні: - з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму заборгованості у розмірі 3363,20 грн., - з ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий) суму заборгованості у розмірі 10089,61 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь КОНЦЕРНУ «МТМ» () судовий збір у розмірі 567,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий) на користь КОНЦЕРНУ «МТМ» () судовий збір у розмірі 1702,50 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с.182-187, 217-221) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог КОНЦЕРНУ «МТМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 3363,20 грн. та стягнутого судового збору. Окрім цього, апелянт заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.194-196).

В автоматизованому порядку 02.10.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенко Е.А., Кочеткову І.В. (а.с.203). Ухвалою апеляційного суду від 02.10.2025 року (а.с.204) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 13.10.2025 року (а.с.207). Ухвалою апеляційного суду від 14.10.2025 року в порядку задоволення клопотання сторони апелянта, ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.208-209), які було усунуто у встановлений апеляційним судом строк (а.с.211-222). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 27.10.2025 року (а.с.222), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.223). Оскільки, відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України в редакції ЗУ від 19.06.2024 року № 3831-ІХ, якій набрав чинності з 19.07.2024 року, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: 3028,00 грн. * 30 = 90840,00 грн., у цій справі ціна позову 13452,81 грн. а.с.115), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач та відповідач ОСОБА_3 не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом. В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав. В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Встановлено, що позивач КОНЦЕРН «МТМ» та інший відповідач ОСОБА_3 із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодились, останнє в апеляційному порядку не оскаржували. Відповідач ОСОБА_1 в особі свого представника оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині стягнення з неї на користь позивача пропорційно до належної їй частки у майні заборгованості за житлово комунальні послуги (з постачання теплової енергії) у розмірі 3363,20 грн. та судового збору. Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 і лише в оскаржуваній частині, а саме: в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача пропорційно до належної їй частки у майні заборгованості за житлово комунальні послуги (з постачання теплової енергії) у розмірі 3363,20 грн. та судового збору. У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо не оскаржуваної частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц). Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Судовими рішеннями є: … рішення, постанови… (ст. 258 ч. 1 п.2,3 ЦПК України). Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача в оскаржуваній частині, керувався ст.ст. 263-265 ЦПК Українита виходив із обґрунтованості та доведеності цих вимог позивача у цій справі. Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції в частині таким, що ухвалено із додержанням вимог закону є правильним та законним. Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що згідно із рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено КОНЦЕРН «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж КОНЦЕРНУ «МТМ» (п. 1.2 рішення). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву гарячої води визначено КОНЦЕРН «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж КОНЦЕРНУ «МТМ» (п. 1.2 рішення). Зазначені рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року та № 200 від 28.04.2011 року були офіційно надруковані у офіційному засобі масової інформації Запорізької міської ради - газеті «Запорізька січ» (ст. 82 ч. 3 ЦПК України). Відповідно до п. 18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендатор) будинку, квартири споживач послуг зобов`язаний, у тому числі сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житло-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Окрім того, обов`язок споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у ст.ст. 67, 68 Житловому кодексі України. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно із ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом першої інстанції було правильно встановлено, що КОНЦЕРН «МТМ» надає послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 у період з 13.12.2016 року по 27.02.2020 рокубула власником частини квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно № 265339681 від 12.07.2021 та рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2020 у справі № 331/2389/19 року (а.с.7, 42-43). Отже, відповідачка ОСОБА_1 певний час була власницею частини приміщення, відповідно повинна утримувати частину свого майна починаючи з дня, коли вона набула власності до дати коли право власності вибуло з її володіння. Згідно із довідкою та розрахунком позивача за період з жовтня 2016 року по лютий 2020 року КОНЦЕРН «МТМ» надав житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 21460,75 грн., оплата - 287,82 грн., субсидія 7720,12 грн., заборгованість складає 13452,81 грн. (а.с.117).

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 є такими, що фактично дублюють доводи відзиву цього відповідача на позов позивача у цій справі в оскаржуваній частині у суді першої інстанції (а.с. 139-140), яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі в оскаржуваній частині рішення, а лише відображають позицію відповідача ОСОБА_1 , яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

В силу вимог ст. 20 ч. 1 ЦК України право на захист особа здійснює у цій справі на свій розсуд. Проте, здійснюючи правосуддя, суд захищає права…фізичних осіб… у спосіб, визначений законом… (ст. 5 ч. 1 ЦПК України). В силу вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог… В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 367 ч. 6 ЦПК України).

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи. Суд першої інстанції розглянув дану справу в оскаржуваній частині з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідачів, та зокрема відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідачі та, зокрема сторона відповідача ОСОБА_1 не надала суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову КОНЦЕРНУ «МТМ» та, відповідно, у спростування останнього у цій справі в частині його задоволення щодо ОСОБА_1 , тобтов оскаржуваній частині.

Плата за централізоване опалення нараховується пропорційно опалювальній площі квартири за адресою: АДРЕСА_1 , незалежно від того, проживала там співвласник частини квартири ОСОБА_1 чи ні (ст. 319 ч. 4 ЦК України власність зобов`язує), оскільки ця квартира відповідачів не була відключена від централізованого опалення в установленому законом порядку у вищезазначений період нарахування заборгованості. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та відповідачами, зокрема стороною відповідача ОСОБА_1 апеляційному суду у цій справі не були надані.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача ОСОБА_1 . Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема стороною відповідача ОСОБА_1 апеляційному суду не надані. Оскільки, надані стороною відповідача ОСОБА_1 виключно до її вищезазначеного клопотання про звільнення її від сплати судового збору за апеляційну скаргу у цій справі з підстав скрутного майнового стану (а.с.194-196), на підтвердження її майнового стану докази (а.с.197-201), а саме: копії довідок про доходи, індивідуальних відомостей про застраховану особу, відомостей щодо відповідача, як платника податків про її доходи, листа ПФУ), не належать до такових.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскаржуваній частині, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи в оскаржуваній частині по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України. Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України у цій справі було вирішено в оскаржуваній частині питання про розподіл між сторонами понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження. За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі або ж його зміни. В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось. Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу ОСОБА_1 у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги, остання не має права на компенсацію за рахунок позивача КОНЦЕРНУ «МТМ» будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом. Також, встановлено, що ухвалою апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року (а.с.208-209) відповідач ОСОБА_1 була звільнена у цій справі від сплати судового збору за подачу нею вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі через її скрутний майновий стан.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2025 року у цій справі в оскаржуваній частині у цій справі залишити без змін. В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного оскарження, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова апеляційним судом складена 25.12.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Онищенко Е.А.