Окнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/750/16-ц
Провадження № 6/506/19/25
У Х В А Л А

про видачу дубліката виконавчого листа

24.12.2025 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Окни заяву Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа по справі №506/750/16-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

08.12.2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа по справі №506/750/16-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування заяви представник АТ КБ «Приватбанк» посилався на те, що заочним рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 31.03.2017 року по справі №506/750/16-ц позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 23733,27 грн (з них: заборгованість за тілом кредиту 2304,03 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом 17022,89 грн; заборгованість за пенею 2800 грн; штраф: 500 грн фіксована частина, 1106,35 грн процентна складова), а також судовий збір в сумі 1378 грн. На підставі вказаного рішення суду 18.05.2017 року виданий виконавчий лист. 12.12.2024 року в рамках виконавчого провадження №72003488 Подільським відділом державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) прийнята постанова про повернення виконавчого листа №506/750/16-ц, виданого 18.05.2017 року Красноокнянським районним судом Одеської області. Після повернення вказаного виконавчого листа в АТ КБ «Приватбанк» він був переданий до архіву АТ КБ «Приватбанк». У жовтні 2025 року вказаний виконавчий лист запитаний з архіву з метою повторного пред`явлення його до виконання. 31.10.2025 року від архіву АТ КБ «Приватбанк» отримана відповідь про те, що надати оригінал вказаного виконавчого листа неможливо, у зв`язку із тим, що 05.10.2025 року внаслідок ракетного обстрілу Львівської області знищено приміщення архіву АТ КБ «Приватбанк», розташоване за адресою: м.Львів, вул.Північна, 2, де зберігався вказаний виконавчий лист та за даним фактом 05.10.2025 року інформацію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000276. Наразі виконавчий документ не перебуває на примусовому виконанні в органах ДВС чи у приватних виконавців, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Тому, у зв`язку з втратою оригіналу виконавчого листа, представник АТ КБ «Приватбанк» просив видати його дублікат.

Ухвалою від 11.12.2025 року заява прийнята до провадження та призначена до розгляду.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак у заяві просив розглянути заяву про видачу дубліката виконавчого листа за відсутністю представника АТ КБ «Приватбанк» /а.с.1-2/. Тому справа розглянута у відсутність представника заявника.

Боржнику ОСОБА_1 судом надсилалася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.22/.

При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, боржник ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд визнає причини його неявки в судове засідання неповажними і тому, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, справа розглянута у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 31.03.2017 року позов Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку Приватбанк задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку Приватбанк (р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 23733,27 грн. (з них: заборгованість за тілом кредиту 2304,03 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 17022,89 грн.; заборгованість за пенею 2800 грн., штраф: 500 грн. - фіксована частина; 1106,35 грн. процентна складова). Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку Приватбанк (р/р НОМЕР_3 , МФО 305299, ) судовий збір в сумі 1378 грн.

Рішення вступило в законну силу 29.04.2017 року.

Як вбачається з інформації, наявної в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3», по даній справі стягувачу було видано 2 виконавчі листи: окремо про стягнення заборгованості та окремо про стягнення судового збору.

Так, 18.05.2017 року АТ КБ «Приватбанк» видано виконавчий лист про стягнення заборгованості на загальну суму 23733,27 грн. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 29.04.2020 року /а.с.3/.

Постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кіртокою В.В. від 12.12.2024 року у виконавчому провадженні ВП №72003488, виконавчий лист №506/750/16-ц від 18.05.2017 року повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» /а.с.4/.

Згідно наданого заявником витягу щодо результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП, виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завершені /а.с.5-7/.

29.04.2025 року вказаний виконавчий лист АТ КБ «Приватбанк» передано до архіву /а.с.8/.

Згідно з листом від 15.10.2025 року, Львівське міське управління цивільного захисту та превентивної діяльності ГУ ДСНС у Львівській області підтверджує факт виникнення пожежі в виробничо-складській будівлі з адміністративно побутовими приміщеннями, допоміжних будівлях, спорудах та трансформаторних підстанціях, яка виникла 05.10.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , на підтвердження чого долучена копія відповідного акту про пожежу /а.с.9/.

З огляду на зазначений акт про пожежу від 06.10.2025 року, одним із орендарів вказаних приміщень є АТ КБ «Приватбанк». Причина пожежі вибух внаслідок потрапляння боєприпасів, їх уламків, внаслідок бойових дій /а.с.10-14/.

05.10.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ст.438 ч.1 КК України про те, що 05.10.2025 року зс рф здійснили ракетний обстріл м.Львова. Нанесено удари по цивільним об`єктам, а саме: о 05.23 год по складських приміщеннях за адресою: м.Львів, вул.Північна, 2, 2А, АДРЕСА_4 ; о 05.24 год по гаражному кооперативу по АДРЕСА_5 , о 05.39 год по СТО по АДРЕСА_5 ; о 06.30 год по виробничій будівлі на території складу за адресою: АДРЕСА_6 /а.с.15/.

Виходячи з правового висновку, що висловлений Верховним Судом у постанові від 18.11.2020р. у справі №263/4331/18 та у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Таким чином, виконавчий лист по справі №506/750/16-ц про стягнення заборгованості в сумі 23733,27 грн. заявником втрачений.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Так як виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 повернуто стягувачу постановою державного виконавця від 12.12.2024 року, то строк пред`явлення його до виконання, з огляду на положення ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», на час розгляду вищевказаної заяви не закінчився.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Правосуддя здійснюється не лише в результаті розгляду і вирішення цивільної справи, а й за умов реального захисту прав, свобод та інтересів учасників цивільного судочинства, що можливо при реалізації судових рішень і перш за все в порядку їх примусового виконання у процедурах виконавчого провадження, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18) зроблено висновок, що «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

У постанові від 13 березня 2019 року у справі №2-6725/10 (провадження №61-61-42795св18 Верховний Суд виходив з того, що, «аналізуючи зміст пунктом 17.4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата. Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. Змінювати в дублікаті виконавчого документа учасників справи, загальну суму стягнення, навіть у разі часткового виконання рішення суду, не можна, це враховується під час подальшого виконавчого провадження».

До того ж , ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить пункту 1статті 6 Конвенції з прав людини, і є порушенням права на суд.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п. 1ст. 6 ЄСПЛ, і є порушенням права на суд.

Так, у справі «Хорнсбі проти Греції» ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов`язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, слід розглядати як невід`ємну частину "судового розгляду" для цілей ст. 6 Конвенції.

Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях «Ромашов проти України», «Дубенко проти України», «Вассерман проти Росії», «Малиновський проти Росії», «Гіззатова проти Росії» та ін.

Вирішуючи заяву АТ КБ «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, суд вважає доведеним факт втрати заявником вказаного виконавчого листа.

Відсутність оригіналу виконавчого листа позбавляє стягувача законного права звернутись до органів державної виконавчої служби та можливості виконання судового рішення щодо стягнення з боржника заборгованості.

Крім того ,строк пред`явлення судового наказу для виконання не скінчився і тому суд приходить до висновку, що заява АТ КБ «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню в частині видачі дубліката виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 23733,27 грн.

Що стосується дубліката виконавчого листа про стягнення судового збору в сумі 1378 грн, то в порушення ч.1 ст.81 ЦПК України, АТ КБ «Приватбанк» не надано доказів ні звернення вказаного виконавчого листа до виконання, ні доказів його повернення державним чи приватним виконавцем та, як наслідок, поновлення строку пред`явлення його до виконання, ні доказів його втрати. Тому підстав для видачі дубліката вказаного виконавчого листа суд не вбачає, у зв`язку з чим в цій частині у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 259, 260, 353, п.17.4 Розділу ХІІІ перехідних положеннях ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Акціонерного Товариства Комерційного Банку «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа по справі №506/750/16-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Видати АТ КБ «Приватбанк» дублікат виконавчого листа від 18.05.2017 року по справі №506/750/16-ц (провадження №2/506/8/17) про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку Приватбанк (р/р НОМЕР_2 , МФО 305299, ) заборгованості за кредитним договором в сумі 23733,27 грн. (з них: заборгованість за тілом кредиту 2304,03 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 17022,89 грн.; заборгованість за пенею 2800 грн., штраф: 500 грн. - фіксована частина; 1106,35 грн. процентна складова).

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О. Л. Чеботаренко