ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Колесника О.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 121 154,72 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 листопада 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як одне ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1301-8092. Зазначений кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник була попередньо ознайомлена.

Відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідачу було наданий кредит у сумі 26 800 грн. із строком кредитування - 300 днів, стандартна % ставка - 1,50% в день, знижена ставка - 1,20% в день, комісія за видачу кредитних коштів - 15,00% від суми кредиту.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця.

Разом з тим, відповідач порушила умови вказаного кредитного договору і не повернула у повному обсязі кредит та не виконала в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем за договором. Станом на 02 вересня 2025 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору становлять 121 154,72 грн., з яких 26 800 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 94 354,72 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість у примусовому порядку.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2025 року відмовленоу задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за правилами загального позовного провадження та встановлено сторонам додатковий строк, який не може перевищувати п`ятнадцятиденний термін з дня винесення даної ухвали і оприлюднення в підсистемі «Електронний суд» даної ухвали, для подання заперечення (пояснення, відзиву, відповіді на відзив) на позов, з наданням доказів якими вони обґрунтовуються .

У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву. Так, представником відповідача 28 листопада 2025 року подано до суду відзив на позов, у якому останній позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не визнає. Вказавши, що ЗУ «Про електрону комерцію» чітко визначено порядок за яким укладаються договори в електронній формі, а дотримання та докази дотримання такого порядку можуть слугувати підставами для підтвердження укладання договору в електронній формі. Однак, на підтвердження своєї позиції щодо укладення договору та у відповідності до статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» позивачем не надано жодного доказу. Крім того, вказав, що пункт 4.7 договору є нікчемним, а комісія 4 020 грн. не підлягає стягненню, при цьому всі суми, які були фактично сплачені як «комісія», підлягають зарахуванню в погашення основного боргу. Також, вказав, що визначений договором розмір відсотків за користування кредитними коштами значно перевищує середньо банківський відсоток по кредитам.

Від представника позивача 15 грудня 2025 року надійшла відповідь на відзив та додаткові пояснення, відповідно до яких просив суд задовольнити вимоги в повному обсязі.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 13 листопада 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1301-8092, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 26 800 грн. із строком кредитування - 300 днів, стандартна % ставка - 1,50% в день, знижена ставка - 1,20% в день, комісія за видачу кредитних коштів - 15,00% від суми кредиту.

Даний кредитний договір укладено в електронному вигляді за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», та підписаний кредитний договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника, шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором.

Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 26 800 грн.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору.

Позичальник - відповідач скористалася кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://creditkasa.ua.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, між сторонами було укладено кредитний договір, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем оспорювався чи визнавався недійсним.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 02 вересня 2025 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору становлять 121 154,72 грн., з яких 26 800 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 94 354,72 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з досліджених доказів, умови кредитного договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором позики кредит не погашений.

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання нею умов кредитного договору.

При цьому, щодо тверджень відповідача, що пункт 4.7 договору є нікчемним, а комісія 3 760,08 грн. не підлягає стягненню, суд зазначає наступне.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом та комісії за видачу Кредиту (якщо п. 4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту). Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Зниженою процентною ставкою. Надана клієнту в межах програми лояльності Знижена ставка діє і залишаються незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання Позичальником умов, за яких Позичальнику надається можливість сплати процентів за Зниженою процентною ставкою, передбачених п. 10.2. цього Договору. Тип комісії - одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту п. 4.7. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту).

Пунктом 4.7. Договору передбачено, що комісія за видачу кредиту становить 15.00 % (п`ятнадцять цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) від суми виданого Кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0% (нуль відсотків), вказане означає, що комісія за видачу Кредиту є відсутньою).

Так, умовами договору передбачено, що позичальник має сплатити комісію за видачу кредиту, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно із частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежу за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Вказані вище платежі (комісія) є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", частиною четвертою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи - споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже, такі умови договору порушують публічний порядок.

Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк. (Постанова Верховного Суду від 20 липня 2022 року справа N 343/557/15-ц провадження N 61-10414св20).

Банк не довів правомірність нарахування комісії за спірним кредитним договором, а тому враховуючи те, що комісія у розмірі банком стягувалася, слід провести перерахунок.

Отже, в даному випадку Банк безпідставно зарахував в рахунок основної суми кредиту у розмірі 26 800 грн. комісії у розмірі 3 760,08 грн., а тому слід здійснити перерахування суми боргу.

Тому за встановлених обставин з відповідача підлягає стягненню заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 23 039,92 грн.

Враховуючи вищевикладене, проценти повинні нараховуватися на суму 23 039,92 грн., а не на 26 800,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 13.11.2023 року по 26.11.2023 року (включно) - нарахування процентів відбувалось за зниженою процентною ставкою, яка становить 1.2% за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору.

З 27.11.2023 року нарахування відсотків відбувалося за Стандартною процентною ставкою у розмірі 1.50 %, у зв`язку з простроченням сплати відсотків за користування кредитними коштами, однак у цей же день Відповідачем було внесено платіж у розмірі 12 845,28 грн., з яких - 9 084,80 грн. враховані на погашення відсотків за користування кредитними коштами за перший та другий базові періоди згідно рекомендованого графіку платежів зазначені у п. 2.3, а 3 760.08 грн. було враховано на погашення одноразової комісії за видачу кредитних коштів.

За період з 28.11.2023 року по 24.12.2023 року (включно) - нарахування процентів відбувалось за Зниженою процентною ставкою, яка становить 1.2% за кожен день користування Кредитом, у зв`язку з погашенням простроченої заборгованості.

За період з 25.12.2023 року по 07.09.2024 року (включно) - нарахування процентів відбувалось за Стандартною процентною ставкою у розмірі 1.50 % за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, у зв`язку із наявністю у Відповідача простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 4.9. Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 07.09.2024 року

Як вбачається з матеріалів справи, після закінчення строку кредитування, а саме після 07.09.2024 року нарахування процентів за користування кредитом було зупинено, що відображено в розрахунку заборгованості, тобто позивачем нараховувались проценти у відповідності до умов Договору, та у строк визначений Договором.

На підставі зазначеного заборгованість відповідача по несплаченим відсоткам за кредитним договором у становить 80 436,79 грн., з розрахунку наданої суми кредиту у розмірі 23 039,92 грн.

З урахуванням наведеного позовні вимоги по справі в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню: зокрема в частині стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 80 436,79 грн.

При цьому , суд не бере до уваги твердження відповідача щодо непропорційності заявлених процентів і несправедливості умов договору, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вбачається, що товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно наданого розрахунку заборгованості, Товариство здійснює лише нарахування по процентам (згідно п. 4.6. та п. 10.2. Договору) за користування кредитом в строк договору (згідно п. 4.9. Договору), що погоджений між сторонами.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договором порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги.

Оскільки відповідач припинив виконання зобов`язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов кредитного договору, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості договором у розмірі 103 476,71 грн., а в задоволенні решти необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись стст. 3, 11, 13, 15, 16, 525, 526, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, стст. 141, 274-279, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () заборгованість за кредитним договором №1301-8092 від 13.11.2023 року у розмірі 103 476,71 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 23 039,92 грн. та заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 80 436,79 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 068,94 грн., а всього стягнути 105 545,65 грн.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.