Справа № 194/11/25
Номер провадження № 2/194/1019/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Дорошенко М.А. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2312 від 14.01.2020 року у розмірі 92403,02 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14.01.2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №2312, який складається з публічної частини договору, яким є універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті банку https://creditdnepr.com.ua та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у сумі 62000,00 грн, із нарахуванням процентів та комісії за користування кредитними коштами зі строком кредитування 60 місяців, дата повернення кредиту 14.01.2025 року. 28.03.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №28/03/24, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступлено право вимоги за Кредитним договором №2312 від 14.01.2020 року на користь ТОВ «Цикл Фінанс». У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, заборгованість за договором №2312 від 14.01.2020 року становить 92403,02 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 53166,24 грн, заборгованість по процентах 1,00 грн, заборгованість за комісією 39235,78 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2312 від 14.01.2020 року у розмірі 92403,02 грн, суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення зазначено, що ОСОБА_1 сплатила на погашення кредитної заборгованості комісію у сумі 17854,98 грн, яка нараховувалася неправомірно згідно ЗУ «Про споживче кредитування». Також розмір витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтовано завищеним.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу за відсутністю представника позивача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини не явки до суду не повідомили. Будь-яких клопотань від відповідача та його представника на адресу суду не надходило. Відзив на позов суду не надано.

Враховуючи, що відповідач та його представник належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за їх відсутності.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 14 січня 2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №2312, який складається з публічної частини договору, яким є універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» зі змінами та доповненнями, затверджений Банком і розміщений на офіційному сайті Банку www.creditdnepr.com.ua (далі - УДБО) та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір, підписанням якого клієнт погоджується з умовами УДБО та приєднується до УДБО в цілому.

Відповідно до п.1.1.,1.2. Кредитного договору банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти (Кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби в сумі 62000,00 грн, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках і виконати зобов`язання за договором у повному обсязі.

Відповідно до умов Кредитного договору - п.1.4. Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок Клієнта № НОМЕР_1 , що відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО».

У відповідності до умов кредитного договору Банк надав грошові кошти (кредит) у розмірі 62000,00 грн на споживчі потреби, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредиту, що передбачені договором зі строком кредитування 60 місяців, тобто до 14.01.2025 року. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 14.01.2020 року по 13.05.2021 року - 5% від суми кредиту, з 14.05.2021 року по 13.08.2022 року 4% від суми кредиту, з 14.08.2022 року по 13.11.2023 року 3 % від суми кредиту, з 14.11.2023 року по 14.01.2025 року - 1,95% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних. Банк формує графік платежів із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг та ін.

Отже, відповідачем підписано власноруч кредитний договір, де зазначений порядок повернення кредиту, сплата відсотків, щомісячної комісії та наслідки прострочення виконання або невиконання зобов`язань.

28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» був укладений договір факторингу № 28/03/24, за яким позивач набув права нового кредитора за плату та прийняв належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, позивач набув права вимоги, як новий кредитор, за договором №2312 від 14.01.2020 року, де сума заборгованості становить 92403,02 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2312 від 14.01.2020 року заборгованість станом на 27.03.2024 року складає 92402,98 грн, з яких: залишок простроченого кредиту 53166,24 грн, залишок прострочених процентів 0,96 грн, залишок простроченої комісії 39235,78 грн.

Ухвала суду від 17 квітня 2025 року про витребування виписки з особистого рахунку ОСОБА_1 за період з 14.01.2020 року по 27.03.2024 року виконана.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки з особистого рахунку відповідача ОСОБА_1 за період з 14.01.2020 по 27.03.2024 року, виписки з руху коштів за рахунком № НОМЕР_1 клієнта ОСОБА_1 за період з 14.01.2020 по 27.03.2024 року, що остання отримала кредитні кошти, користувалася кредитом та частково здійснювала погашення заборгованості за цим кредитним договором.

Отже, ОСОБА_1 вчинила дії на укладення даного кредитного договору та таким чином погодилася на умови викладені у кредитному договорі №2312 від 14 січня 2020 року, де зазначений порядок повернення кредиту, сплата відсотків, щомісячної комісії та наслідки прострочення виконання або невиконання зобов`язань.

Позивачем надана суду досудова вимога вих. №-АВ від 24.12.2024, яка направлена адвокатом Дорошенко М.А. відповідачу ОСОБА_1 , в якій повідомляється про зміну кредитора та про розмір заборгованості та необхідність її сплатити.

18 вересня 2024 року між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А. укладено договір № 43453613 про надання правової допомоги.

18.12.2024 року між ТОВ «Діджи фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А. укладено додаткову угоду № 2312 до договору № 43453613 про надання правової допомоги від 18.09.2024 року, в якій зазначено, що адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів ТОВ «Цикл Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 та виплата гонорару здійснюється на умовах попередньої оплати (авансування) та/або, що підтверджується підписанням сторонами відповідним Актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

З Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 18.09.2024 року, вбачається, що адвокатом Дорошенко М.А. надано наступні послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів ТОВ «Цикл Фінанс» в обсязі 1,5 год., вартістю 2250,00 грн, складення позовної заяви та попередній розрахунок суми судових витрат в обсязі 3 год., вартістю 3000,00 грн, формування додатків до позовної заяви в обсязі 1 год., вартістю 750,00 грн. Загальна вартість наданих послуг 6000,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 7479, 25.12.2024 року ТОВ «Цикл Фінанс» перерахував на рахунок Дорошенко Марини Анатоліївни оплату за юридичні послуги згідно Акту № 2312 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги до Договору №43453613 від 18.09.2024 року у розмірі 6000 грн.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Враховуючи факт отримання відповідачем кредитних коштів, та узгодженням сторонами розміру відсотків, а також розміру щомісячної комісії за обслуговування кредиту суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині вказаних сум є обґрунтованими.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає матеріалам справи, не спростований відповідачем, а тому, може бути прийнятий судом до уваги.

Отже, відповідач умови кредитного договору №2312 від 14.01.2020 року своєчасно і в повному обсязі не виконувала, кредит не сплачувала. Останній платіж в рахунок погашення заборгованості здійснила 17.02.2022 року в розмірі 3210,00 грн. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість, загальна сума якої складає 92402,98 грн.

Розрахунок наданий позивачем сторона відповідача не спростувала, тому суд вважає, що позивачем доведена заборгованість у повному обсязі відповідно до наданого суду розрахунку.

Судом береться до уваги, що стороною позивача наведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №2312 від 14.01.2020 року, відповідно до якого заборгованість станом на 27.03.2024 року складає 92402,98 грн, з яких: залишок простроченого кредиту 53166,24 грн, залишок прострочених процентів 0,96 грн, залишок простроченої комісії 39235,78 грн. Іншого детального розрахунку стороною позивача не надано.

Щодо доводів сторони відповідача про неправомірне стягнення комісії суд зазначає наступне.

З приводу комісії за обслуговування, яку відповідач вважав незаконною в силу вимог ч. ч. 1. 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», слід зазначити, що законодавство, яке регулює порядок укладення договорів споживчого кредитування в Україні, зазнало змін в 2017 році з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування», тобто саме з цього часу законодавець залишив за банком можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів.

Зокрема 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку

споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст.1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).

Включення до тексту кредитного договору №2312від 14 січня 2020 року умови про необхідність сплати відповідачем комісії за користування кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Отже, суд дійшов до висновку про наявність підстав для такого стягнення.

Доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за Кредитним договором №2312 від 14.01.2020 року, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд приходить до наступного.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така правова позиція узгоджується із постановою ВС від 13.01.2021 року по справі № 596/2305/18.

Згідно Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 18.09.2024 року та платіжної інструкції № 7479 від 25.12.2024 року, вартість робіт з надання правничої допомоги становить 6000,00 грн.

Однак суд, враховує заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, враховує те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову та значенням справи для сторони, складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Тому вважає понесені представником відповідача витрати на правничу допомогу неспівмірними, оскільки такі витрати не відповідають критерію реальності витрат, розумності їхнього розміру. Зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, кваліфікацію адвоката, суд вважає, що вони не вимагали від останнього значних зусиль та часу.

Тож надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з урахуванням наведеного стороною позивача розрахунку станом на 27.03.2024 рік, та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2312 від 14.01.2020 року у розмірі 92402,98 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 53166,24 грн, сума прострочених платежів по процентах 0,96 грн, сума прострочених платежів за комісією 39235,78 грн.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 49, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 256, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (ЄРДПОУ 43453613, адреса: 04112, м. Київ, Шевченківський район, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського буд. 8, НОМЕР_3 у АТ «Сенс банк» код банку (МФО) 300346) заборгованість за кредитним договором №2312 від 14.01.2020 року у розмірі 92402,98 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 53166,24 грн, сума прострочених платежів по процентах 0,96 грн, сума прострочених платежів за комісією 39235,78 грн.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (ЄРДПОУ 43453613, адреса: 04112, м. Київ, Шевченківський район, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського буд. 8, НОМЕР_3 у АТ «Сенс банк» код банку (МФО) 300346) судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (ЄРДПОУ 43453613, адреса: 04112, м. Київ, Шевченківський район, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського буд. 8, НОМЕР_3 у АТ «Сенс банк» код банку (МФО) 300346) витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2025 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін