ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5504/25 Справа № 243/7307/24 Головуючий у першій інстанції: Пронін С. Г. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі судді Проніна С.Г. від 27 лютого 2025 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_1 посилаючись на те, що з 25.12.2015 вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2019 у справі №243/872/21 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.04.2021 у справі №243/872/21 шлюб з відповідачем було розірвано. Зазначила, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, яке вона не має можливості самостійно в повній мірі забезпечити, оскільки є особою з інвалідністю 2 групи, офіційно не працює та має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Відповідач аліменти сплачує не регулярно, має заборгованість у розмірі 123211,25 грн. Наразі її дитина ОСОБА_3 має проблеми із зубами, тому потребує обстежень у лікаря-стоматолога. За квітень 2024 року сума понесених нею додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 , пов`язаних з його лікуванням становить 31700,00 грн. В свою чергу, відповідач є працездатним, отримує стабільний дохід, у зв`язку із чим має можливість сплатити половину понесених нею витрат. Тому позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на дитину у сумі 15850,00 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15850 (п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень. Судові витрати компенсовано за рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час спільного подружнього життя у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області (а.с. 14).

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2019, у Краматорському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрито виконавче провадження №59761287 з виконання судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2019 у справі №243/872/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 квітня 2021 року у справі №243/872/21 позовні вимоги ОСОБА_5 , задоволено. Шлюб, зареєстрований 25 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №709, між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача змінено на дошлюбне « ОСОБА_7 ». Рішення набрало законної сили (а.с. 10-11).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця №22.12.-54471/10 від 02.08.2024, загальна заборгованість по аліментам ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №59761287 станом на 31.05.2024 складає 123211,25 грн (а.с. 16).

З Акту виконаних робіт від 02.04.2024, виданого ТОВ Мамс дент вбачається, що пацієнту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано наступні послуги: стерильний набір - 150,00 грн; рентген зуба - 250,00 грн; лікування зубів у дітей під час сну протягом перших 60 хв - 4000,00 грн; лікування зубів у дітей під час сну протягом 30 хв - 8000,00 грн; лікування карієсу одного тимчасового зуба, яке закінчується пломбою ІІІ ступеню з світлозатверджуючого композитного матеріалу Градіа (під наркозом) - 7950,00 грн; лікування пульпіту тимчасового прикусу у школярів, яке закінчується пломбою з світлополімерного матеріалу Градіа (під наркозом) - 2000,00 грн; лікування пульпіту тимчасового зуба, яке закінчується накриттям металевою коронкою - 4700,00 грн; герметизація фісур інвазивна (1 зуб) - 3960,00 грн; просте видалення тимчасового зуба в наркозі - 690,00 грн, а всього - 31700,00 грн.

Також, у вказаному Акті пацієнту ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз: лікування в медикаментозному сні. Карієс дентину зуба 55, 53, 965, 63. Зворотній пульпіт зуба 54, 64, 75, 84. Незворотній пульпіт зуба 85. Періодонтит зуба 74. Інвазивна герметизація зуба 16, 26, 36, 46 (а.с. 6).

Згідно рахунку фактури №37185 від 02.04.2024, виданого ТОВ «МАМС-дент» за лікування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачено 31700,00 грн (а.с. 12).

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до даної норми, обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий із батьків зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Частина 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

Вищезазначені висновки узгоджуються з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; приймаючи до уваги, що обов`язки батьків з виховання та утримання дитини є рівними; враховуючи доведеність понесення позивачкою витрат на оплату стоматологічного лікування сина ОСОБА_9 , - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15850,00 грн, що складає половину від загальної суми витраченої позивачкою на лікування сина в розмірі 31700,00 грн.

Колегія звертає увагу, що відповідач ОСОБА_1 не спростував належними та допустимими доказами відсутність необхідності у проведеному лікуванні сину та доцільності здійснення позивачкою відповідних заходів, спрямованих на лікування дитини, а також не спростовано розмір понесених у зв`язку з цим додаткових витрат.

Також, відповідачем до суду не надано доказів того, що останній не в змозі сплатити половину вартості понесених ОСОБА_2 витрат на лікування сина ОСОБА_9 (15850,00 грн), яке проведено ТОВ Мамс дент.

Доводи апеляційної скарги про те, що загальна сума усіх відрахувань (на дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку; на утримання утримання непрацездатної дружини ОСОБА_2 у розмірі 1/8 частина від усіх видів заробітку; на утримання дитини - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку; на утримання дружини ОСОБА_12 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку) становить 7/8 частин усіх видів заробітку (доходу), що у відсотковому відношенні становить 87,5% доходу, - не спростовують наявності у відповідача обовязку оплачувати половину додаткових витрат на утримання дитини сторін, враховуючи, що даний позов є доведеним належними та допустимими доказами.

Крім того, колегія звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до суду із позовами про зменшення розмірів стягнутих з нього вказаних вище аліментів.

Доводи апелянта про те, що на його утриманні перебуває мати, яка є пенсіонеркою, - необґрунтовані, оскільки відповідачем не доведено, що його мати потребує утримання саме від нього, наявності чи відсутності інших осіб, які мають можливість надавати таку допомогу. Крім того, необхідність надання допомоги непрацездатним батькам, не виключає обов`язку відповідача утримувати свого сина на рівні з позивачкою.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом вимог матеріального чи процесуального закону, які б призвели до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст. 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 26 грудня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова