Провадження № 2-н/201/981/2025
УХВАЛА

22 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Куць О.О., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» звернулись до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Заявником у заяві та розрахунку заборгованості визначений період виникнення заборгованості - з 01.08.2021 року по 30.09.2025 року.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Отже, вимоги заяви про видачу судового наказу поширюються на стягнення сум, які виникли як заборгованість у період часу, що виходить за межі загального строку позовної давності та встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказного провадження.

Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання або зупинення строку позовної давності. Проте, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 166 ЦПК України).

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 164 ЦПК України).

З огляду на наведене, суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для відмови у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19,161,167 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 166 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд м. Дніпра протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.О. Куць