У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

При підготовці справи до апеляційного розгляду судом проведені передбачені статтею 365 ЦПК України підготовчі дії, а саме: з`ясовано питання про склад учасників судового процесу, визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює, з`ясовано обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, з`ясовано, які обставини визнаються чи заперечуються учасниками справи, обґрунтування апеляційної скарги, перевірено строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Розглядаючи питання про закінчення проведення підготовчих дій і призначити справи до розгляду, колегія суддів також вирішує заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі, що надійшла до суду під час підготовки справи до розгляду.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Одеси від 05.02.2025 року у справі № 761/22928/24 задоволено позов про стягнення значної грошової суми з ОСОБА_1 , яке оскаржується в апеляційному порядку з підстав істотних порушень матеріального та процесуального права, зокрема відсутності відповідачки на території України у 2021 році, неукладення нею договору позики та наявності ознак шахрайства і підроблення документів, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Водночас на виконання оскаржуваного рішення відкрито виконавче провадження, в межах якого належне ОСОБА_1 нерухоме майно, зокрема квартира за адресою: АДРЕСА_1 , виставлено на торги та продано за ціною, істотно нижчою за оціночну, а завершення розрахунків і державна реєстрація права власності на це майно створюють реальну загрозу унеможливлення або істотного ускладнення поновлення прав ОСОБА_1 у разі скасування рішення суду першої інстанції, що відповідно до ст.ст. 149, 150 ЦПК України є підставою для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження майна та вчинення реєстраційних дій до розгляду апеляційної скарги.

На підставі наведеного, просила суд вжити заходи забезпечення позову у справі № 761/22928/24 (провадження № 2/761/2333/2025) за позовом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 до розгляду апеляційної скарги адвоката Бондаровського С.І. Київським апеляційним судом у справі № 761/22928/24 шляхом:

- заборони в межах виконавчого провадження № в АСВП НОМЕР_2 відчуження майна, належного ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- заборонити в межах виконавчого провадження № в АСВП НОМЕР_2 проведення будь-яких дій з проведення реєстрації прав власності на майно, що належало чи належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в тому числі квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зупинити реєстрацію права власності ТОВ «НЕРУХОМІСТЬ - ЗАКОН ТА ПОРЯДОК» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , придбаної за результатами аукціону проведеного на електронних торгах СЕТАМ 11.09.2025 року.

Колегія суддів, розглянувши вказану заяву, зазначає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

За змістом ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у п. 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 910/16868/19).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Обов`язком заявника є наведення належного та достатнього обґрунтування існування ризиків, які можуть істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду чи ефективний захист його прав, а також подання суду доказів реальності таких ризиків.

У даному випадку зазначені вимоги заявником дотримані не були, у зв`язку з чим наведені у заяві твердження мають характер припущень та залишилися недоведеними.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилається на те, що 13 травня 2025 року на виконання рішення суду було відкрито виконавче провадження № АСВП НОМЕР_2 приватним виконавцем Кудрановським Ю.В., у межах якого для погашення заборгованості виставлено на реалізацію належне ОСОБА_1 нерухоме майно, у тому числі квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а на теперішній час зазначене виконавче провадження перебуває на виконанні приватного виконавця Говорова П.В.

Крім того, заявник зазначає, що 11 вересня 2025 року в системі електронних торгів «СЕТАМ» відбувся аукціон, за результатами якого вказану квартиру було продано ТОВ «НЕРУХОМІСТЬ - ЗАКОН ТА ПОРЯДОК», при цьому основний платіж за придбане майно на час звернення до суду не внесено.

На думку заявника, реалізація спірного майна та подальша державна реєстрація права власності унеможливить поновлення її прав у разі скасування апеляційним судом рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року, а також з огляду на те, що майно реалізоване за ціною, яка є істотно нижчою за його оціночну вартість, що, на переконання заявника, зумовлює необхідність застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження майна та вчинення реєстраційних дій до розгляду апеляційної скарги. В той же час жодного доказу існування таких обставин, з якими заявник пов`язує виникнення зазначених вище ризиків, до суду не надано.

Законодавець, закріплюючи інститут забезпечення позову, надає учасникам справи процесуальний механізм для запобігання реальним ризикам утруднення чи неможливості виконання судового рішення, однак застосування такого механізму є виправданим виключно за умови об`єктивного існування відповідних ризиків та їх належного доказового підтвердження.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Отже, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Тому при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Оцінюючи доводи заявника у світлі наведених правових підходів, колегія суддів доходить висновку, що заявником не доведено об`єктивне існування ризиків, які б свідчили про реальну загрозу порушення її прав.

Зокрема, на підтвердження факту відкриття виконавчого провадження саме з виконання оскаржуваного рішення, проведення торгів та реалізації майна у його межах, апеляційному суду не надано жодних належних і допустимих доказів. Заява містить лише загальні твердження про наявність виконавчого провадження та проведення аукціону, які не підтверджені документально.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року дію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2025 року було зупинено до закінчення апеляційного провадження, що виключає можливість вчинення дій, спрямованих на його примусове виконання. За таких обставин заявник не позбавлений можливості повідомити орган примусового виконання про зупинення дії судового рішення.

Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, наявність заявлених ризиків не доведена та не підтверджена належними доказами, а обрані заявником заходи забезпечення не відповідають вимогам статті 150 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційний суд визнає підготовку справи до судового розгляду завершеною.

Керуючись ст.149-153, 258-261, 353-355, 365, 366 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвала в частині відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Закінчити проведення підготовчих дій.

Призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду за адресою: місто Київ, вул. Солом`янська 2-А, на «26» лютого 2026 року об 12 годині 00 хвилин.

В судове засідання викликати учасників судового процесу та їх представників.

Ухвала у часині призначення справи до розгляду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько