Справа № 145/943/25
Провадження №2/145/743/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2025 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Копилової Л. В. ,

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Обгрунтовуючи позовну заяву посилався на те, що 12 листопада 2024 року о 22 год. 20 хв. в місті Вінниця по вулиці Князів Коріатовичів, 185, керуючи автомобілем «Honda Civic», відповідачка перед поворотом ліворуч не переконалася в безпеці та відсутності перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, у результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем «Honda Stream», який рухався по зустрічній смузі руху. У результаті цього вказаний транспортний засіб по інерції руху здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen ID.4» під керуванням позивача. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитком. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року відповідачку визнано винною у вчиненні даної ДТП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 29 листопада 2024 року позивач звернувся до Страхової компанії «Альфа-Гарант» для отримання страхового відшкодування, оскільки в цій страховій компанії була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідачки.

На підставі Акту огляду від 25 листопада 2024 року пошкодженого автомобіля відповідача був складений Звіт, за яким вартість відновлювального ремонту складає 196 262 грн. 55 коп. з ПДВ. У відповідь на запит представника позивача СК «Альфа-Гарант» повідомила, що з врахуванням фізичного зносу згідно вищевказаного Звіту, коефіцієнт фізичного зносу визначений на підставі п.п.7.37 та 7.39 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів становить 42,19%, а вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу становить 125 403 грн. 31 коп. з ПДВ. З урахуванням п.2 ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, тому суму матеріального збитку було прийнято в розмірі 104 502 грн. 76 коп. без ПДВ. Також з урахуванням того, що полісом страхування було передбачено франшизу в розмірі 2 600 грн., сума страхового відшкодування, яка підлягає сплаті складає 101 902 грн. 76 коп. На даний час позивач у зв`язку з відсутністю достатньої суми грошових коштів не здійснив ремонту свого автомобіля, відтак він фактично позбавлений можливості користуватися ним.

Враховуючи положення ЦК України саме відповідачка зобов`язана сплатити позивачу різницю між фактичним розміром завданої шкоди та розміром страхового відшкодування в сумі 94 359 грн. 79 коп. Окрім цього, в момент ДТП позивач зазнав сильних душевних хвилювань, був наляканий, перебував в стані емоційної нестабільності, до сьогодні не може користуватися належним йому майном, позбавлений можливості нормально добиратися з місця свого проживання до роботи та доставлення дітей на навчання. Вказані обставини негативно впливають на його психо - емоційний стан, порушили звичний уклад життя та заподіяли йому моральної шкоди, розмір якої він оцінює в 15 000 грн.

З урахуванням наведеного, просить суд стягнути з відповідачки на його користь майнову шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 94 359 грн. 79 коп., що включає вартість відновлювального ремонту і розмір франшизи за договором страхування; моральну шкоду в сумі 15 000 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору і на правничу допомогу.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 15 липня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд.

На розгляд справи до суду позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце її розгляду повідомлений в установленому законом порядку.

Представник позивача Панасюк К.Ю. при розгляді справи підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 на розгляд справи до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала суду письмові заперечення в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необгрунтованість та безпідставність.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вказаної постанови 12 листопада 2024 року о 22 год. 20 хв. в місті Вінниця по вулиці Князів Коріатовичів, 185, керуючи автомобілем «Honda Civic», відповідачка перед поворотом ліворуч не переконалася в безпеці та відсутності перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, у результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем «Honda Stream», який рухався по зустрічній смузі руху. Внаслідок ДТП вказаний транспортний засіб по інерції руху здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen ID.4» під керуванням позивача, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитком.

З листа ТДВ СК «Альфа-Гарант» № 12/1961 від 03 квітня 2025 року наданого на адвокатський запит, вбачається, що з урахуванням п.2 ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, яка заподіяна ОСОБА_1 , зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, тому суму матеріального збитку було прийнято в розмірі 104 502 грн. 76 коп. без ПДВ. Також з урахуванням того, що полісом страхування було передбачено франшизу в розмірі 2 600 грн., сума страхового відшкодування, яка підлягала сплаті склала 101 902 грн. 76 коп. Зазначена сума була перерахована на реквізити вказані в заяві на виплату страхового відшкодування відповідно до Страхового акту № ЦВ/24Є8247 від 11 лютого 2025 року.

Як вбачається зі Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 05 лютого 2025 року № ЦВ/24/8247, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 196 262 грн. 55 коп. з ПДВ.

Вартість матеріального збитку склала 125 403,31 грн. з ПДП.

Вартість матеріального збитку без ПДВ склала 104 502,76 грн.

Між сторонами виник спір про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена Законом України № 3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон № 3720-IX), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У пункті 1.3 статті 1 Закону № 3720-IX визначено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Відповідно до пункту 23.1 статті 23 Закону №3720-IX, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у договорі страхування, здійснює у встановленому цим Законом порядку виплату страхового відшкодування у зв`язку із шкодою, завданою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 3720-IX у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Шкода, завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це матеріальні збитки, пов`язані: пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 31.1. статті 31 Закону № 3720-IX).

Як зазначено у пункті 32.1 статті 32 Закону № 3720-IX, до збитків, завданих потерпілому при пошкодженні транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відносяться, серед іншого, збитки, пов`язані з пошкодженням транспортного засобу, в тому числі з пошкодженнями, зробленими умисно з метою порятунку потерпілих, визначені на підставі звіту про збиток або за домовленістю між страховиком та потерпілим. До збитків, пов`язаних з пошкодженням транспортного засобу не відноситься втрата товарної вартості.

Суд врахувавши виплачену ТДВ СК «Альфа-Гарант» позивачу ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 101 902,76 грн., Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 05 лютого 2025 року №ЦВ/24/8247, за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 196 262 грн. 55 коп. з ПДВ, встановивши, що позивач отримав страхове відшкодування, якого недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої відповідачкою ОСОБА_2 у результаті ДТП, дійшов висновку, що відповідачка в силу статті 1194 ЦК України зобов`язана відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди, якою є вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, і страховою виплатою, яка ним одержана від страховика.

Відповідно до частин першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявності у діях особи, яка заподіяла таку шкоду складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи, наявності причинного зв`язку між ними та вини заподіювача шкоди.

Врахувавши характер моральних страждань позивача ОСОБА_3 , хвилювання, стрес, необхідність докладання додаткових зусиль для відновлення звичного життєвого циклу, врахувавши засади розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що достатнім та співмірним із завданою моральною шкодою буде компенсація моральної шкоди у розмірі 15 000 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що питання щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи. Участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, а тому посилання відповідачки ОСОБА_2 у поданих запереченнях на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди є безпідставними.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 грн.

Керуючись ст.ст.23,1166,1194 ЦК України, ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 , майнову шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 94 359 (дев`яносто чотири тисячі триста п`ятдесят дев`ять) гривень 79 копійок, моральну шкоду в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень та судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2025 року.

Суддя Копилова Л. В.