Справа № 645/5189/25
Провадження № 2/645/2681/25
25 грудня 2025 року м. Харків
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Лисенко О.О.,
за участі секретаря судового засідання Кузьменко Т.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харків в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №645/5189/25 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Михайлова Ольга Сергіївна, до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-
01.08.2025 до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить суд: розірвати шлюб, який укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , який зареєстрований 07.09.2013 відділом державної реєстрації активів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.09.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації активів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції
Від шлюбу з відповідачем позивач має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони усно домовилися, що син проживає з батьком-позивачем, а донька з матір`ю-відповідачем.
Стосунки між сторонами розладились. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей. Зазначені розбіжності призвели до втрати почуттів любові, взаєморозуміння, взаємоповаги та довіри один до одного. Внаслідок чого виникли постійні сварки між подружжям та неможливість подальшого продовження шлюбних відносин. Фактично шлюбні відносини припинилися.
Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Перебування у шлюбі суперечить інтересам кожної з сторін.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 01.08.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О.
Ухвалою суду від 04.08.2025 позовну заяву залишено без руху.
07.08.2025 представником позивача усунено недоліки визначені в ухвалі від 04.08.2025.
Ухвалою суду від 11.08.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання.
У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався.
У судове засідання 25.12.2025 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
05.09.2025 представником позивача подано заяву про проведення розгляду без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.25).
Відповідач у судові засідання призначені на 08.09.2025, 14.10.2025, 26.11.2025, 25.12.2025 не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу проживання, кореспонденція повернулась до суду з відміткою «по закінченню зберігання», «адресат відсутній (а.с. 29, 38). Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Таким чином, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що сторони з 07.09.2013 перебувають у шлюбі зареєстрованому Відділом державної реєстрації активів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1165, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , повторно виданого 22.07.2025 Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 8).
Від шлюбу сторони мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.01.2014 (а.с.9) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 01.04.2016 (а.с.10).
Сторони усно домовилися, що син проживає з батьком-позивачем, а донька з матір`ю-відповідачем.
Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться.
Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства.
Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.
Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а також те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про суть пред`явлених вимог, не надав суду жодних заперечень та доказів, що свідчать про обставини, які суд повинен врахувати при розгляді справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому наявні підстави, в розумінні ст. 112 СК України, для задоволення позову, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією №5586-1039-3463-4194 від 30.07.2025 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 17).
Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112-115 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 211, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Михайлова Ольга Сергіївна, до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу- задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 07.09.2013 Відділом державної реєстрації активів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1165 - розірвати.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 25 грудня 2025 року.
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 , відсутній зареєстрований кабінет ЄСІТС;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_9 , відсутній зареєстрований кабінет ЄСІТС.
Суддя О.О. Лисенко