Провадження 2-з/127/52/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., за участю секретаря судового засідання Левченко А.М.,

представника заявника Малика О.В.,

представника заінтересованої особи Шикунової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позову,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про забезпечення доказів до подання позову.

Заява мотивована тим, що заявнику для звернення до суду із позовною заявою про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та виділ частки житлового будинку в натурі, у межах якої також необхідно провести будівельно-технічну експертизу, необхідно отримати докази, які підтверджують наявність та характеристики житлового будинку. Заявник просив забезпечити докази, шляхом витребування у КП «ВБТІ» всі наявні документи технічної інвентаризації, які стосуються житлового будинку ( АДРЕСА_1 ).

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Малик О.В. просив задовольнити заяву про забезпечення доказів із мотивів, викладених у ній.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Шикунова А.О. у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вказаної заяви.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї докази, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно із частиною першою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини другої статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із частиною третьою статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями статті 117 ЦПК України.

Відповідно до пунктів четвертого та п`ятого частини першої статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Аналізуючи положення ЦПК України з урахуванням вимог представника відповідача необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто, забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18

Водночас заяву про забезпечення доказів, подану відповідно до статей 116 та 117 ЦПК України, необхідно відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке подається учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті 116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Потребу у забезпеченні доказів заявник пов`язує із неможливістю самостійно отримати відповідні докази, що не є підставою вважати, що витребувані докази будуть втрачені. Заявник не позбавлений можливості звернутись до суду, відповідно до ст. 84 ЦПК України, із клопотанням про витребування доказів судом разом із поданням позовної заяви.

Отже, заявник помилково ототожнив витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим, та витребування доказів як сприяння суду сторонам в поданні відповідного доказу, який неможливо отримати самостійно.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 24.01.2022 у справі № 756/3965/21, від 02.05.2019 у справі №9901/2/19, від 09.10.2019 у справі №9901/385/19, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18, від 11.03.2020 у справі №9901/608/19.

Оскільки під час розгляду заяви суд не встановив ризику втрати відповідних документів, суд дійшов висновку, що необхідно відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позову.

Керуючись ст. 76, 84, 116, 117, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Горбатюк