Справа № 128/3352/25
РІШЕННЯ

Іменем України

26.12.2025 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Під час спільного шлюбу у них народилися доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу та дотепер малолітні діти проживають з матір`ю та перебувають на її повному утриманні. З огляду на вказані обставини, позивачка була змушена звернутись до суду для стягнення аліментів з відповідача на утримання спільних дітей.

19.11.2024 Вінницьким районним судом Вінницької області по справі № 128/4466/24, було видано судовий наказ, яким постановлено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття. Проте, відповідач належним чином не виконував покладені на нього зобов`язання, приховуючи свої офіційні доходи.

З моменту розлучення відповідач не бере участі у вихованні дітей, не виконує обов`язку по сплаті аліментів в повному обсязі, оскільки приховує свої реальні прибутки, так як будучи приватним підприємцем не показує перед державою усі свої отримані доходи від ведення бізнесу, не допомагає матеріально у додаткових витратах, які позивач самостійно оплачує задля покращення рівня життя дітей.

Зокрема, крім продуктів харчування, предметів побуту, одягу та забезпечення належного рівня навчання (канцелярія, підручники, посібники) є ще потреба у винайманні репетиторів для додаткових занять для покращення рівня знань, гуртках, які відвідують діти, для всебічного та гармонійного розвитку. Чималого значення для розвитку є подорожі та екскурсії, які, знову ж таки, позивач повністю забезпечує. Відвідування ігрових та розвиваючих дитячих просторів також дуже необхідне дітям. Врешті-решт, витрати чималі на лікування, обстеження, діагностування, профілактичні оздоровлюючі масажі, курси вітамінізації та всього іншого, що також є обов`язковими для здорового розвитку дітей, яке потребує чималих видатків, які знову ж таки позивач покриває самостійно.

Відповідач інших утриманців не має, працездатний, двічі на рік відвідує різноманітні місця відпочинку та має власний бізнес, також, в наявності заощадження та два дороговартісні автомобілі. Позивачка не має можливості влаштуватись на роботу, оскільки постійно займається дітьми. Окрім цього, позивачка має чималі витрати на комунальні послуги за утримання житла, в якому проживає разом з дітками.

Дітям необхідно придбати оргтехніку, а саме: 2 ноутбуки (для обох дівчат); принтер та облаштувати робочі місця в будинку задля виконання домашнього завдання; канцелярію; одяг та взуття. Щомісячно до витрат відносяться також передплата за перевезення транспортом дітей до школи та гуртків, у розмірі 3 000, 00 грн. Усі перераховані витрати були понесені виключно позивачкою, з чого й випливає, що встановлений розмір аліментів на сьогоднішній день є замалим, оскільки не покриває витрати для повного і всебічного розвитку малолітніх дітей.

За вказаних обставин позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 10 000, 00 грн, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с. 1 4).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.09.2025, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадженняу справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 40).

19.11.2025 представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Чернілевська Р.В., подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що відповідач у справі заперечує проти задоволення позовних вимог. Свої заперечення мотивує тим, що позивачка у 2024 році подала заяву про стягнення аліментів, якою визначила спосіб та розмір стягнення 1/3 всіх видів доходу, про що і просила, і вже в 2025 році подала позову про зміну їх розміру.

В позові не доведено та не підтверджено належними доказами зміна сімейного чи матеріального стану стягувача (позивачки) чи погіршення стану її здоров`я. Натомість, відповідач уклав другий шлюб і очікує народження дитини у другому шлюбі, що підтверджує зміну сімейного стану платника аліментів, але ніяк не стягувача. При цьому, відповідач з позовом про зменшення розміру аліментів не звертається.

Стороною позивача не доведено, що після винесення Вінницьким районним судом Вінницької області судового наказу від 19.11.2025 покращилося матеріальне становище відповідача. Не обгрунтовано та не підтверджено доказами жодної з підстав, за наявності яких призначений розмір аліментів може бути збільшено, а саме: погіршення матеріального становища, зміна сімейного стану чи стану здоров`я одержувача аліментів або ж покращення матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я платника аліментів. Оскільки аліменти стягуються у частці від доходу відповідача, у випадку збільшення заробітку (доходу) відповідача, відповідно, збільшиться сума на утримання дітей.

За вказаних обставин відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача (а.с. 46 47, 69 70).

В судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки, адвокат Богачук І.Ю., надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти розгляду справи за відсутності позивачки та її представника не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання також не з`явилися, представник відповідача, адвокат Чернілевська Р.В., надала до суду заяву, згідно якої просила проводити судове засідання без участі відповідача та його представника, проти задоволення позовних вимог сторона відповідача заперечує.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

В шлюбі у сторін по справі народилися діти: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с. 9, 10).

Відповідно до копії довідки Якушинецької сільської ради від 13.08.2024 № 1946/02-06, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входять: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Згідно копії судового наказу Вінницького районного суду Вінницької області від19.11.2024 по справі № 128/4466/24, враховуючи зміни, внесені ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.04.2025, даним судовим наказом було стягнуто з ОСОБА_2 аліментина користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.11.2024 і до досягнення старшою дитиною повноліття(а.с. 12, 13).

Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець, види діяльності: 47.82 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям, 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (а.с. 14).

Згідно копії витягу з реєстру платників єдиного податку від 05.04.2017, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Види господарської діяльності: 47.89 роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; 47.82 роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом та взуттям (а.с. 15).

Відповідно до копії відповіді на запит ОСОБА_5 , наданої ТОВ «Незалежна судова експертиза і оцінка» від 30.09.2024, середня ринкова вартість (дійсна вартість) колісних транспортних засобів станом на 30.09.2024 складає: легкового автомобіля Volkswagen Golf, рік випуску 2013, об`єм двигуна 1 968 см.куб 448 710, 00 грн; легкового автомобіля Volkswagen ID.4 CROZZ Lite Pro, рік випуску 2023 1 349 850, 00 грн (а.с. 16).

ОСОБА_2 є власником транспортних засобів Volkswagen Golf, рік випуску 2013, та Volkswagen ID.4 CROZZ Lite Pro, рік випуску 2023, що підтверджується копіями витягів з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, а також копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 17, 18).

Згідно копії консультаційного висновку лікаря ЗПСМ від 27.12.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зверталася до лікаря та їй було призначене лікування (а.с. 19, 20).

Відповідно до копії договору № 532024/2025 на навчання у ПП «ЗО «Джерело мудрості» від 30.08.2024, батьки доручили, а ЗО «Джерело мудрості» взяло на себе зобов`язання здійснювати навчання і виховання ОСОБА_4 за обумовлену даним договором плату. Вартість навчання та проїзду шкільним автобусом складатиме: 51 003 грн на рік (а.с. 22).

Згідно копії договору про надання додаткової освітньої послуги Закладом «Вінницька дитяча школа мистецтв «Вишенька» у Групах з надання додаткових освітніх послуг, що працюють на засадах самоокупності від 01.10.2024, ОСОБА_3 вказана здобувачем освіти за фахом «фортепіано». Вартість навчання у 2024/2025 навчальному році складає 1 360 грн на місяць (а.с. 23 24).

Також, позивачка долучила до позовної заяви копії фіскальних чеків про оплату різних послуг та придбання товарів, а також продуктів харчування (а.с. 27 32).

Відповідно до копії актового запису про шлюб, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_6 30.05.2025 уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 832, номер свідоцтва НОМЕР_1 (а.с. 49 50, 72).

Згідно копії обмінної карти пологового будинку відділення лікарні, ОСОБА_6 , дуржина відповідача, вагітна, станом на 11.07.2025 строк вагітності 10 тижнів (а.с. 51, 73).

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Також, згідно положень ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Тобто в межах розгляду даної справи встановлено, що позивачка в листопаді 2024 року звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів, яка була задоволена та наразі з відповідача стягуються аліменти на утримання їх з позивачкою дітей у визначений нею спосіб та у визначеному розмірі, а саме, в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.11.2024 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Зі спливом менше року з часу задоволення заяви позивачки вирішила змінити спосіб стягнення аліментів з частки від доходу відповідача на тверду грошову суму, вказуючи на недостатність сплачуваних відповідачем аліментів для забезпечення всіх потреб дітей.

Водночас, доказів дійсного розміру отримуваних позивачкою від відповідача аліментів нею не надано взагалі, тобто суду не відомо, чи такий розмір дійсно є меншим за 10 000 грн щомісяця, оскільки розрахунку стягуваних аліментів та звернення судового наказу до примусового виконання позивачкою не надано взагалі, за відсутності будь-яких перешкод для цього.

Та суд зауважує, що доказування в справі не може грунтуватися на припущеннях, а вказані в позові обставини відповідачем не визнаються.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення витрат позивачки на утримання неповнолітніх дітей після винесення в 2024 році судового наказу про стягнення аліментів з відповідача, крім цього, надані копії квитанцій (а.с.27 32) на придбання продуктів харчування, медичних послуг, ліків, відвідування закладів харчування, оплату послуг ТОВ «Нова пошта» тощо, не є доказом придбання їх саме для дітей сторін. Більшість квитанцій надані в стані, з якого навіть неможливо встановити їх зміст.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстава для зміни розміру аліментів.

Стороною позивача взагалі не доведено, що після винесення Вінницьким районним судом судового наказу від 19.11.2024 покращилося матеріальне становище відповідача, цінне майно відповідача, на яке посилається позивачка, вже перебувало в його власності станом на 19.11.2024. Зміни стану здоров`я чи матеріального становища позивачки з зазначеного часу нею також не обгунтовувалося та не доводилося.

При цьому, з часу винесення судового наказу змінився сімейний стан відповідача та коло осіб, які потребують його утримання, а саме, відповідач одружився та його вагітна на даний час дружина також потребує його утримання.

Та насамперед, суд враховує, що станом на сьогодні аліменти розраховуються саме у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача. Позивачкою не надано до суду доказів нерегулярних доходів відповідача, отримання ним незадекларованого прибутку чи інших обставин, які б вказували на відповідність кращим інтересам дітей присудження аліментів в твердій грошовій сумі. Отже, у випадку, присудження аліментів у твердій грошовій сумі, їх розмір може бути меншим присудженого судовим наказом від 19.11.2024 розміру.

Тому суд вважає існуючий розмір аліментів обґрунтованим та таким, що відповідає ст. 182 СК України, азміна способу стягнення аліментів на утримання дітей з частки від заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму може необґрунтовано та безпідставно погіршити матеріальне становище дітей, що унеможливить забезпечення належного рівня життя, необхідного для їх розвитку.

Враховуючи викладене та перш за все інтереси дітей, їх право на належний рівень життя, а також враховуючи те, що позивачка не довела належними і допустимими доказами змін майнового стану відповідача після присудження аліментів 19.11.2024, а також дійсного розміру стягуваних аліментів, а наявні в матеріалах справи докази, за умови недоведення майнового стану платника аліментів і розміру стягуваних аліментів на даний час, не є достатніми підставами для зміни встановленого судовим наказом способу та розміру аліментів, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 141, 180-184, 191, 192 СК України, ст.ст. 141, 206,211, 223, 247, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 26.12.2025.

Суддя: