Справа № 484/5353/25
Провадження № 2/484/2323/25
Рішення

іменем України

26.12.2025 року м.Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Максютенко О.А, з секретарем судового засідання Завірюха В.Ю, за участю заявниці ОСОБА_1 , її представника адвоката Сікорського М.М, розглянувши в загального позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини

встановив

25.09.2025 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 в якому вона просить

- встановити факт не проживання разом ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності виданого Управлінням житлово-комунального господарства Первомайської міської ради від 24.01.2007 року (1/2 частка) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2013 року посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області та зареєстрованого за №3-764 (1/2 частка спадщини, після дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав, тому спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є донька позивачка по справі та дружина відповідачка ОСОБА_5 , яка не проживали спільно з ним на час відкриття спадщини.

19.03.2019 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області з метою прийняття спадщини після смерті батька та фактично прийняла спадщину написавши заяву, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на всю квартиру, у зв`язку з тим, що наявний інший спадкоємець його дружина ОСОБА_2 , яка була прописана в квартирі.

Відмову від спадщини ОСОБА_5 не заявляла, та не заявляла про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 громадянка російської федерації. У 1980 році вона виїхала з України до російської федерації, де мешкає до сьогоднішнього дня. У грудні 2012 року відповідачка приїхала у гості до своїх знайомих у м.Первомайськ Миколаївської області та уклала шлюб з ОСОБА_2 отримавши посвітку на постійне проживання в Україні.

20.09.2013 року спадкодавець зареєстрував відповідачку в квартирі, а в кінці 2013 року ОСОБА_2 виїхала з України і більше в країну не поверталась.

Таким чином, ОСОБА_2 хоч і була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 , але фактично не проживала в ній з 2013 року.

06.10.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання.

10.11.2025 року ухвалою суду витребувано докази: спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , інформації з Державної прикордонної служби України про перетин кордону України ОСОБА_2 , копію актового запису про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2

25.11.2025 року ухвалою суду закрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду, вирішено в судове засідання викликати свідків.

В судове засідання відповідачка не з`явилась, про слухання справи повідомлена належним чином.

Суд, заслухавши сторони, свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтвердили факт не проживання ОСОБА_2 в квартирі спадкодавця ОСОБА_3 з 2013 року, дослідивши письмові матеріали справи встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23.10.2019 року, виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

Позивач є донькою померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 виданого 07.12.1976 року, де її батьком записаний ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про одруження ОСОБА_5 змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на ОСОБА_10 », свідоцтво НОМЕР_3 від 10.05.1997 року.

З копії спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини звернулась його донька ОСОБА_1 , заведена спадкова справа №35/2020 за №90.

17.07.2025 року постановою приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ступкіній Олені Анатоліївні було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на квартиру, що розташована в АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , як дружина померлого, є спадкоємцем першої черги, та вважається такою, що її прийняла. ОСОБА_2 не подпвала заяви про відмову від спадщини, а ОСОБА_1 не надала документів, які б спростували факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З копії актового запису про шлюб №04 від 11 січня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_11 , після реєстрації шлюбу прізвище нареченої було змінено на « ОСОБА_9 ».

Згідно довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одеська117» від 09.07.2025 року засвідчено, що ОСОБА_1 без реєстрації спільно проживала з батьком ОСОБА_3 , за адресою квартира АДРЕСА_2 . Доглядала за батьком, так як той, в силу віку хворів. З 2014 року ОСОБА_3 проживав сам з донькою.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша, друга статті 1220 ЦК України).

У частині першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що ОСОБА_2 не проживала з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а тому без подання відповідної заяви до нотаріуса спадщину прийняти не могла. Реєстрація її за одною адресою з чоловіком ОСОБА_3 свідчить про прийняття нею спадщини без фактичного проживання за адресою реєстрації.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

ОСОБА_2 в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або відмову від її прийняття після смерті чоловіка ОСОБА_3 не зверталась. Спадкова справа після його смерті за її заявою не заводилась.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вимога про встановлення факту постійного не проживання зі спадкодавцем підлягає задоволенню.

керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив

позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проживав із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області безпосередньо.

Суддя