Справа № 725/8588/25
Провадження № 2-др/727/78/25
25 грудня 2025 року м.Чернівці
Шевченківський районний суд м.Чернівців в складі :
головуючої судді М.Є.Бойко,
за участю секретаря В.В. Васківчук,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Чернівці, заяву представника позивача адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення по справі №725/8588/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова - Нова" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08 грудня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова - Нова" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» заборгованість за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 про надання грошових коштів у кредит від 14 лютого 2025 року № проценти за користування кредитним коштами за період з 14 лютого 2025 року по 10 вересня 2025 року в сумі 21 254 грн., а також витрати на оплату судового збору у розмірі 1420 грн 25 коп. В іншій частині позову відмовлено.

15.12.2025 року представник позивача адвокат Андрущенко М.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по вищезазначеній справі про стягнення з ОСОБА_1 5 000, 00 грн. на відшкодування витрат на правничу допомогу.

У судове засідання 25 грудня 2025 року, призначене для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по справі, учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у справі слід ухвалити додаткове рішення з огляду на наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини 2 названої норми заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку,що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Частина друга статті 141 ЦПК Українипередбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьмастатті 141 ЦПК України).

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Андрущенко М.В. повідомив суд до закінчення розгляду справи (в позовній заяві) про існування потреби вирішити питання щодо розподілу судових витрат та про намір подати докази на підтвердження їх розміру після ухвалення судового рішення, протягом встановленого строку.

Рішення складено 08 грудня 2025 року, заяву про ухвалення додаткового рішення та докази на підтвердження судових витрат представник відповідача подав 15.12.2025 року, тобто в межах п`ятиденного строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3. ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, оскільки п`ятиденний строк, передбачентй ч.8 ст. 141 ЦПК України, припадає на вихідний день, то останнім днем такого строку є 15 грудня 2025 року.

Отже, адвокатом Андрущенком М.В. дотримані всі процесуальні умови щодо можливості розгляду його заяви по суті.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

З наданого суду договору №06-05/2025 від 06.05.2025 року, укладеного між адвокатом Андрущенком М.В. та ТОВ "Іннова Фінанс", вбачається, що адвокат зобов?язується надавати на користь ТОВ "Іннова Фінанс" послуги правничого та консультаційного характерів, а Клієнт зобов?язується сплачувати такі послуги.

З акту прийому-передачі наданих послуг №06-05/2025 року від 12.12.2025 року вбачається, що адвокат Андрущенко М.В. надав ТОВ "Іннова Фінанс" наступні послуги професійної правничої допомоги по даній справі: складення правової документації процесуального характеру (позовної заяви та клопотання про витребування доказів); супровід процесу розгляду справи в суді з питань, пов?язаних із правами та інтересами замовника. Загальна вартість наданих послуг скаладає 5 000, 00 гривень.

Відповідно до платіжної інструкції №9 від 12.12.2025 року адвокатом Андрущенком М.В. прийнято від ТОВ "Іннова Фінанс" оплату згідно з заявкою № від 26.05.2025 року про надання послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги №06-05/2025 року у розмірі 5 000, 00 гривень.

Відповідно до п.3 ч.2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Будь-яких клопотань від відповідачки про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, або про їх неспівмірність до суду не надходило.

Позовні вимоги ТОВ "Іннова Фінанс" задоволені на 58,63%, отже витрати на правову допомогу, які підлягають стягненню з віідповідачки на користь позивача складають 5 000 грн. х 58,63% = 2931,50 грн.

Таким чином, за результатом розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» слід стягнути 2931,50 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Вимоги заяви адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» 2931,50 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині у задоволенні вимог адвоката Андрущенка М.В. про стягнення судових витрат відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. Є. Бойко