Справа № 533/764/24
Провадження № 2/533/14/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

25 грудня 2025 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Козельщинського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2024 року (а.с. 90-98) зупинено провадження у цивільній справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Цією ж ухвалою суду:

- у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів від первісних кредиторів відмовлено;

- витребувано від позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» детальний розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитними договорами № /468089 та № /727533 зі зазначенням розміру процентної ставки, періоду нарахування процентів, суми заборгованості за кожним періодом; роз`яснено позивачеві наслідки неподання доказів, передбачені ч. 10 ст. 84 ЦПК України;

- клопотання позивача про витребування доказів від АТ «Універсал Банк» та АТ «Акцент-Банк» - задоволено частково;

- витребувано від Акціонерного товариства «Акцент-Банк» інформацію;

- витребувано від Акціонерного товариства «Універсал Банк» інформацію.

12.12.2024 від Акціонерного товариства «Акцент-Банк» надійшла витребувана ухвалою суду інформація (а.с.127-129).

Акціонерне товариство «Універсал Банк» ухвалу суду від 19.11.2024 не виконало, інформацію витребувану судом, не надало, про причини ненадання витребуваного судом доказу не повідомило.

17.10.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла відповідь на запит суду (а.с. 149), відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 24.12.2024 звільнений з військової служби в Збройних Силах України.

24.10.2025 від Акціонерного товариства «Акцент-Банк» повторно надійшла витребувана ухвалою суду від 19.11.2024 інформація (а.с.152).

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 27.10.2025 поновлено провадження у цивільній справі. Судове засідання призначено на 25.12.2025 (а.с.153-154).

Цією ж ухвалою суду повторно витребувано від позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» детальний розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитними договорами № /468089 та № /727533 зі зазначенням розміру процентної ставки, періоду нарахування процентів, суми заборгованості за кожним періодом. Роз`яснено позивачеві наслідки неподання доказів, визначені ч. 10 ст. 84 ЦПК України.

Також цією ухвалою суду повторно витребувано від Акціонерного товариства «Універсал Банк» інформацію.

30.10.2025 від Акціонерного товариства «Універсал Банк» надійшла витребувана ухвалою суду від інформація (а.с.160-163).

05.11.2025 від Акціонерного товариства «Універсал Банк» повторно надійшла витребувана ухвалою суду інформація (а.с.167).

Ухвалу суду від 27.10.2025 позивачем та його представницею ОСОБА_2 отримано 28.10.2025 о 03:11:03, про що свідчать довідки про доставку електронного документа до електронного кабінету (а.с. 157,159).

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже слід уважати, що ухвалу суду, якою повторно було витребувано від позивача розрахунок заборгованості, позивач та його представниця отримали 29.10.2025.

Станом на 25.12.2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ухвалу суду від 27.10.2025 не виконав, розрахунок заборгованості, що пред`явлена до стягнення, суду не надав.

У судове засідання 25.12.2025 сторони не з`явилися.

Позивач у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання (а.с.165-166), причини неявки у судове засідання не повідомив, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавав.

Вирішуючи питання щодо подальшого руху справи та її розгляду суд дійшов таких висновків.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини друга, четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 43 ЦПК передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду , якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є неподання позивачем витребуваних судом доказів, що унеможливлює подальший розгляд позовної заяви.

Відтак положення пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками.

Тож, під час вирішення питання про залишення позову без розгляду правове значення має виключно належне повідомлення позивача про витребування доказів від позивача.

У даній справі суд установив, що позивач не виконав ухвалу суду про витребування доказів від 19.11.2024 та ухвалу суду про повторне витребування доказів від 27.10.2025.

Раніше позивач повідомляв, що не має розрахунку заборгованості та просив суд витребувати розрахунки від первісних кредиторів.

Ухвалою суду від 19.11.2024 судом було відмовлено позивачеві у витребуванні доказів від первісних кредиторів - Товариства з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група».

Свою ухвалу суд мотивував тим, що у порушення ч. 4 ст. 83 ЦПК України у позовній заяві позивачем не було зазначено про наявність доказів, які позивач не міг подати разом з позовною заявою, не було зазначено причини, з яких такий доказ не може бути подано у встановлений ч. 2 ст. 83 ЦПК України строк, не надано докази того, що позивач здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання доказу, який на його думку є важливим для правильного вирішення спору. Той факт, що позивач ТОВ «ФК «ЕАПБ» вже під час розгляду справи у суді звернувся з відповідними запитами до первісних кредиторів та «не отримувало від первісного позикодавця документів, необхідних для повного та всебічного розгляду справи» не спростовує той факт, що позивач мав би вчинити такі дії до звернення до суду з позовною заявою, а не намагатися зібрати докази для підтвердження своєї позиції за допомогою суду.

Крім того, ніщо не заважало позивачеві самостійно здійснити розрахунок заборгованості, пред`явленої ним до стягнення.

У поданому клопотанні позивач не обґрунтував неможливість подання клопотання у встановлений процесуальним законом строк з причин, що не залежали від позивача. Отже клопотання про витребування доказів від первісних кредитів (позикодавців) заявлено позивачем з пропуском встановленого процесуальним законом строку, є безпідставним та належним чином не обґрунтоване. З цих підстав суд залишив його без задоволення.

Проте з листопада 2024 року по грудень 2025 року позивач так і не виконав самостійно розрахунок заборгованості, що пред`явлена ним до стягнення. У який спосіб, за якими процентними ставками, за який період нарахована заборгованість (за кожним з договорів), яку позивач уважає підставною та обґрунтованою, позивач суду так і не пояснив.

Суд повторює, що суд один раз пропонував позивачеві та двічі витребовував від позивача докази на підтвердження його позовних вимог, а саме: детальні розрахунки заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитними договорами № /468089 та № /727533 зі зазначенням розміру процентної ставки, періоду нарахування процентів, суми заборгованості за кожним періодом Підставою для витребування розрахунків заборгованості було те, що надані позивачем розрахунки не містять інформацію про процентну ставку або ставки, за якими здійснювалися нарахування процентів за користування кредитом, період нарахування таких процентів, формулу нарахування процентів тощо. Перевірити правильність таких розрахунків (арифметично) не представляється можливим.

Про витребування судом від позивача доказів позивач належним чином повідомлений, про що свідчать матеріали справи, а саме: довідки про доставку ухвал до електронного кабінету позивача та його представника (а.с. 100, 101, 157, 159).

Суд урахував, що позивач був належним чином повідомлений про вимогу суду надати докази, перелічені в ухвалі, шляхом направлення ухвал в «Електронний кабінет» через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему у порядку, визначеному ч. 5 ст. 14, ч. 6 ст. 128 ЦПК України.

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Ненадання первісними кредиторами позивачеві розрахунків заборгованостей за кредитним договорами суд не уважає поважною причиною ненадання доказів позивачем, адже питання обґрунтованості розрахунків та складових заборгованостей позивач мав з`ясувати ще на етапі підготовки позовної заяви. Крім того, ніщо не заважало позивачеві самостійно скласти розрахунок заборгованості з метою доведення перед судом його підставності та обґрунтованості.

Відсутність детальних розрахунків заборгованостей у справі унеможливлює подальший розгляд позовної заяви та є перешкодою для правильного вирішення справи, адже суд позбавлений можливості здійснити арифметичну перевірку пред`явленої до стягнення суми заборгованості.

Підстав для розгляду справи по суті та відмови у задоволенні позовних вимог суд не вбачає, оскільки наявність доказів, що витребовувалися судом, або їх відсутність має принципове значення, а з`ясування цих обставин є необхідним для правильного вирішення спору по суті. Проте пасивна поведінка позивача позбавляє суд можливості всебічно та повно розглянути справу у межах строків, встановлених процесуальним законом.

Отже, оскільки позивач не подав витребувані судом докази без поважних причин, такі докази необхідні для правильного, всебічного та об`єктивного вирішення спору, їх відсутність є перешкодою для розгляду справи по суті, суд вбачає законні підстави для залишення позовної заяви без розгляду, що не позбавляє права позивача звернутися до суду за захистом своїх прав повторно.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, 13, 43, 44, п. 9 ч. 1 ст. 257, 263-265, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала складена та підписана суддею 25 грудня 2025 року без проголошення.

Суддя В.П. Козир