Справа № 301/3053/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бобик О.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іршава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа: приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу Ожеледа Петро Миколайович про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як на підставу для задоволення заяви посилається на те, що на день смерті його мати була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Водночас фактичним її місцем проживання було інше, понад два роки вона постійно мешкала разом з ним та його сім`єю за адресою АДРЕСА_1 . Упродовж цього часу він здійснював щоденний догляд за матір`ю , був офіційно оформлений в Управлінні соціального захисту населення Хустської РВА Закарпатської області, де він перебував, як надавач соціальних послуг на непрофесійній основі з догляду за ОСОБА_3 , позаяк мати мала низку невиліковних захворювань. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини він дізнався, що для підтвердження цього факту необхідно надати документи, що однозначно засвідчують постійне спільне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 26.11.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду за участю заявника та заінтересованої особи.

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, натомість подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги за заявою підтримують та просять задовольнити.

Приватний нотаріус Ожеледа П.М. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності заявника, його представника і заінтересованої особи та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Заявник є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Батько заявника ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно довідки, виданої керуючим справами (секретарем) виконавчого комітету Іршавської міської ради №01-35/2935 від 14.11.2025, додня смерті ОСОБА_4 з ним була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 його дружина ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки Іршавської міської ради №01-35/2936 від 14.11.2025, на день смерті ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 ніхто не був зареєстрований.

Як вбачається з довідки заступника начальника УСЗН №194 від 05.07.2022, ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку, як надавач соціальних послуг на не професійній основі по догляду за ОСОБА_3 .

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25.11.2025 №83374287 вбачається, що за померлою ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалася.

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25.11.2025 №83374369 вбачається, що за померлим ОСОБА_4 спадкова справа не відкривалася.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2025, приватний нотаріус Рацин В.Ф., такою відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_3 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований під АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на майно, яке прийняла ОСОБА_3 у спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з тим, що для вчинення такої нотаріальної дії подані не всі відомості та документи, необхідні для її вчинення та відсутній факт прийняття спадщини.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд також виходить з того, що згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549ЦК (п. 9 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду у справах№ 336/709/18-цвід 07.11.2018,№ 303/1816/17від 23.12.2019.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 17 січня 2022 року по справі №643/790/20 констатував процесуальну можливість розгляду заяви про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження.

Таким чином, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, статтями 1268 та 1269 Цивільного кодексу України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях1269,1270 ЦК України.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду наведеними у постанові від 10 січня 2019 року по справі № 484/747/17.

Фактичний аналіз змісту наданих заявником доказів (документів) підтверджує доводи заявника про його проживання разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на день її смерті.

Встановлення вищевказаного факту має безпосереднє значення для можливості оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 ..

Крім того, судом не встановлено наявності спору про право, наявності інших спадкоємців.

Таким чином, вимоги за заявою є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 76, 258-259, 263-265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик