ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/5989/25 Головуючий суддя І інстанції Чорна Б. М.
Провадження № 22-ц/818/4491/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» в особі представника Дорошенко Марини Анатоліївни на ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 04 липня 2025 року, у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 51 619,00 грн.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 25.06.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Основ`янського районного суду м.Харкова від 04 липня 2025 року позовну заяву ТОВ «Цикл Фінанс» визнано неподаною та повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Цикл Фінанс» - Дорошенко М.А. посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить зазначену ухвалу суду скасувати та справу направити для продовження розгляду.

Скарга мотивовано тим, що нормами процесуального права закріплювалося право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Звертаючись з позовом, ТОВ «Цикл Фінанс» посилається на порушення відповідача виконання умов кредитних договорів, що були взяті на споживчі цілі, у зв`язку з чим стягнути заборгованість по тілу кредиту, прострочену заборгованість по відсоткам та прострочену заборгованість по комісії.

Відповідно до ч.2 ст 4 Закону України визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше від 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше за 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто при зверненні ТОВ «Цикл Фінанс» з позовною заявою про стягнення боргу за Кредитними договорами, розмір ціни позову складав 51 619 гривень (П`ятдесят одна тисяча шістсот дев`ятнадцять гривень 0 копiйок). У відповідності даний розмір судового збору мав бути 3028 гривень 00 копійок. Однак так як, у відповідності до ч.3 ст. 4 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Тому ТОВ «Цикл Фінанс» оплатили судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 2 ст. 369 ЦПК України, з огляду на те, що позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу про повернення заяви заявникові, оскарження якої передбачено п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, без повідомленням учасників справи.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.

Пунктами 2-9 частини третьої статті 175 ЦПК України встановлюються вимоги до змісту позовної заяви.

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами у розмірі 51 619,00 грн.

Ухвалою Основ`янського районного суду м.Харкова від 25 червня 2025 року вказаний позов залишено без руху.

Залишаючи без руху позов, суд виходив з того, що позовна заява містить дві самостійні позовні вимоги, та те, що позивач звернувся через систему «Електронний суд» необхідно було сплатити за кожну вимогу 2 422,40 грн, тобто всього 4 844,80 грн. судового збору, проте сплачено лише 2 422,40 грн.

Відповідно до Довідки про доставку електронного документу, позивач отримав ухвалу 26 червня 2025 року.

На виконання вимог ухвали 01.07.2025 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивач вказав, що Кредитний договір № 4552 від 03.06.2021 року та Кредитний договір № 7848 від 04.10.2021 року були видані АТ «Банк Кредит Дніпро».

Право вимоги за даними Кредитними договорами АТ «Банк Кредит Дніпро» були відступленні за Договором факторингу № №28/03/2024 від 28.03.2024 року до ТОВ «Цикл Фінанс», що є підставою виникнення одного характеру, підстава переходу вимоги одна. Позичальник та Відповідач одна й та сама фізична особа.

Підставою об`єднання позовних вимог є докази, а саме розрахунки заборгованості станом на 27.03.2024 року, якими Позивач ТОВ «Цикл Фінанс» обґрунтовує наявність заборгованості ОСОБА_1 за Кредитними договорами №4552 від 03.06.2021 року та Кредитним договором №7848 від 04.10.2021 року, що виник на підставі правовідносин за двома Кредитними договорами. Тобто метою взяття кредитних коштів у банку були споживчі цілі. Зазначив, що об`єднання позовних вимог дасть можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Зазначено, що ТОВ «Цикл Фінанс» було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн так як позовна заява до ОСОБА_1 містить об`єднані позовні вимоги майнового характеру про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №4552 від 03.06.2021 року та кредитним договором №7848 від 04.10.2021 року.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що недоліки скарги не усунуто в повному обсязі, вимоги ухвали у встановлений судом строк не виконані.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обов`язок повного та всебічного розгляду спорів, які виникли, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України «Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи».

Згідно з ч.2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У Законі України «Про судовий збір» визначено розміри ставок судового збору.

Відповідно до ч.2 ст 4 Закону України визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше від 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше за 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч.3 ст. 4 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 51619 грн.

Тобто при зверненні ТОВ «Цикл Фінанс» з позовною заявою про стягнення боргу за Кредитними договорами, розмір ціни позову складав 51 619 гривень, отже розмір судового збору мав бути 3028 гривень 00 копійок та враховуючи коефіцієнт пониження складав 2422,40 грн, які і були сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві та більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До позовних заяв немайнового характеру відносять вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, тому судовий збір вираховується, виходячи із ціни позову.

Тобто, суд першої інстанції вказуючи на дві вимоги майнового характеру не врахував, що даний Закон України є спеціальною нормою, який регулює дані правові питання та порядок виконання, а отже є вичерпним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Водночас не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року).

ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. russia, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Rada Cavanilles v. Spain», § 49, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1998 року).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Слід зазначити, суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув, не перевірив належним чином доводи позивача, та у порушення норм процесуального права, дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви позивачу на підставі п.3 ст.185 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу про повернення позовної заяви скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381,382,384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» в особі представника Дорошенко Марини Анатоліївни задовольнити.

Ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 04 липня 2025 рокускасувати, справу направити для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття провадження у справі) до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді Ю.М.Мальований.

Н.П.Пилипчук.