справа № 362/5932/25
провадження № 2/362/3327/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.25 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку письмового провадження в м. Василькові за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна,

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд установив:

Позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» (далі відповідач, ТОВ «ФК «ФГІ»), у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06 лютого 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М., зареєстрований в реєстрі за № 163, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 .

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляв, тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами та дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 12 червня 2008 року між позивачем та ВАТ КБ «Надра» укладено Кредитний договір № 264/П/РП/2008-840, відповідно до умов якого Банком надано Позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 92 021,85 доларів США під 14,99 % річних з кінцевим строком повернення до 10 червня 2033 року.

Підпунктом 3.3.1. Кредитного договору передбачено щомісячну суму мінімально необхідного платежу у розмірі 1 193,50 доларів США.

У забезпечення виконання зобов`язань між Позичальником та Банком 12 червня 2008 року укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою I.А., зареєстрований в реєстрі за №1812, за умовами якого Іпотекодавець (відповідач по справі) з метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає із Кредитного договору передає в іпотеку, а Іпотекодержатель (Банк) приймає в іпотеку Предмет іпотеки, яким є квартира АДРЕСА_1 .

Договором іпотеки передбачено, що визначена сторонами вартість предмету іпотеки складає 507 310,00 грн., що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день укладання цього Договору складає 104 600,00 доларів США.

Окрім того, статтею 5 Договору іпотеки визначено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частини, а також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателю за цим Договором. Іпотекодавець в будь-який час до реалізації Предмету іпотеки має право припинити звернення стягнення на нього виконанням зобов`язання в повному обсязі. Звернення стягнення на Предмет іпотеки відбувається на підставі: - рішення суду; - виконавчого напису нотаріуса; - домовленості сторін на передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

06 лютого 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелевою А. М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №163 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , та за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири задовольнити вимоги стягувача - ПАТ «КБ «Надра»: - сума кредиту в розмірі - 91 421,65 доларів США (еквівалент в гривні - 730 733,25 грн.); - сума відсотків в розмірі - 55 094,88 доларів США (еквівалент в гривні 440 373,39 грн.); - сума пені в розмірі 8 243,41 доларів СПА, (еквівалент в гривні 65 889,61 грн.); - сума реструктуризованої пені в розмірі 4 651,67 доларів США (еквівалент в гривні 37 180,80 грн.); - сума комісії в розмірі - 685,66 доларів США (еквівалент в гривні - 5 480,50 грн.); - сума штрафу в розмірі 69 567,03 доларів США (еквівалент в гривні - 556 049,27 грн.); - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 1 700,00 грн., загальна сума заборгованості, яку необхідно перерахувати ПАТ «КБ «Надра» - 1 837 406,82 грн.

07 травня 2020 року у зв`язку з ліквідацією ПАТ «КБ «НАДРА» між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ФГІ» укладено Договір № GL3N217046_ПВ216 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрований за № 1557, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором та Договором іпотеки відступлені ПАТ «КБ «НАДРА» на користь ТОВ «ФК «ФГІ», у зв`язку із чим останнє набуло права Іпотекодержателя відносно вищевказаної квартири.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначила, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, позивач посилається на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не врахувала та не перевірила факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Зазначає, що перед вчиненням оспорюваного виконавчого напису не отримувала від Банку письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Серед іншого, також посилається на той факт, що за оскаржуваним виконавчим написом строк, за який проводиться стягнення з 12 червня 2008 року по 04 лютого 2013 року, тоді як такий виконавчий напис вчинено з порушенням трирічного строку з дня виникнення права вимоги, яким, на думку позивача, є 12 липня 2008 року, тобто дата списання Банком щомісячного платежу з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості.

Так, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

У відповідності до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

В постанові Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) вказала, що строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Так, підставою для вчинення спірного виконавчого напису є кредитний договір №264/П/РП/2008-840 від 12 червня 2008 року.

Пунктом 1.4 Кредитного договору передбачено остаточну дату повернення кредиту 10 червня 2033 року.

Як вбачається з копії виконавчого напису, він вчинений за період з 12 червня 2008 року по 04 лютого 2013 року.

Наведене відповідає умовам Договору іпотеки, а саме положеннями про наявність у стягувача права звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частини.

При цьому суд зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом у строк, що не перебільшує три роки з дня виникнення права вимоги, оскільки строк дії кредитного договору, укладеного між сторонами, на час вчинення нотаріусом виконавчого напису ще не сплив.

Разом із тим, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до підпунктів 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (у редакції, чинній на час вчинення спірного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172.

Як убачається зі спірного виконавчого напису, приватний нотаріус вчинив нотаріальну дію відповідно до статей 34, 87 Закону України «Про нотаріат», пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172.

У відповідності до положень підпункту 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною.

Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Наявні у матеріалах справи документи не дають можливості встановити дійсний розмір заборгованості за Кредитним договором, зокрема відсутній розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати які складаються з судового збору в загальному розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити позов.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 06 лютого 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М., зареєстрований у реєстрі за № 163, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 .

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» (ідентифікаційний код 40662938) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення: 18 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Попович