Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/6744/24
Провадження № 2/644/1268/25
17 грудня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Рибалка В.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега Гарант» про порушення прав споживача страхових послуг, стягнення страхового відшкодування,
У позові ОСОБА_1 просить стягнути з АТ «СК «Мега гарант» суму страхового відшкодування в розмірі 121450 грн., в обґрунтування чого посилається на те, що 13.11.2021 року на перехресті вул. Біблика та вул. С. Потоцького у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , і автомобіля Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 31.12.2021 року.
Під час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СК «Мега Гарант» згідно з полісом № 203990691.
14.11.2021 року позивачка звернулася до АТ «СК «Мега Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду і заявою про страхове відшкодування, але страхове відшкодування позивачка не отримала.
Ухвалою суду від 19.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
27.11.2025 року позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Враховуючи, що відповідач викликався в судові засіданні шляхом розміщення оголошення на веб сайті «Судова влада України», суд вважає, що він був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертався, заяв, клопотань та заперечень суду не надав.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не зявився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає доцільним продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить наступного.
13.11.2021 року на перехресті вул. Біблика та вул. С. Потоцького у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , і автомобіля Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.12.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 31.12.2021 року.
Під час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СК «Мега Гарант» згідно з полісом № 203990691.
14.11.2021 року позивачка звернулася до АТ «СК «Мега Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду і заявою про страхове відшкодування, але страхове відшкодування позивачка не отримала.
Згідно рахунку СТО № 37 від 22.01.2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2 , складає 121450 грн.
Відповідно ст. 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» (далі «Закон»), протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення продорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісари або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
У відповідності до ст. 36.2 Закону, страховик повинен на протязі 15 днів ..., але не пізніш як через 90 днів ... сплатити потерпілій особі страхове відшкодування.У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32та/або 37 цього Закону прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільні права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу».
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.16 ЗУ «Про страхування», ст. 979 ЦК України, договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (надати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Положенням ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» установлено, що в разі якщо виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сточується пеня в розмірі 3% вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Одночасно законодавством, що регулює правовідносини у сфері страхування, визначено, що в разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом, cm. 992 ЦК). А згідно з ч.4 ст.16 ЗУ «Про страхування» однією з істотних ознак договору страхування є визначення в ньому відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору.
Позивач зазначає, що попередній (орієнтовний) суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, наразі відсутній.
Офіційно заявляю, що по вказаному в цій позовній заяві факту стягнення страхового відшкодування справи за моїм позовом за тим самим предметом за тих самих підстав на цей час в суді не розглядається.
Отже, з огляду на вищевказане позивач має право на отримання від відповідача суми страхового відшкодування.
Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України, і стягує з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись Законм України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», суд
Позов задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега гарант» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 121450 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега гарант» на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя С.В. Шевченко