Справа № 682/3034/25
Провадження № 2/682/1718/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Матвєєвої Н.В.

за участю: секретаря судового засідання Кисельової А.М.

представника позивача - адвоката Мазур О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мазур Олександр Григорович до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мазур Олександр Григорович, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 2019 року ОСОБА_1 почала спільно проживати без укладення шлюбу з ОСОБА_2 . У 2020 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виїхали до Республіки Польщі та проживали у м.Познань. ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Познань, Республіка Польща у ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3 , про що відділом записів актів цивільного стану в Познані, 27 січня 2021 року видано свідоцтво: 3064011/00/AU/2021/370897. Матір`ю дитини записана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Улашанівка, батьком- ОСОБА_5 , тобто даний факт встановлений зі слів матері. В примітках вказано, шо на підставі ст.61 п.2 Право про акти цивільного стану вписано прізвище ОСОБА_6 , як прізвище батька і як родове прізвище, відомості внесено зі слів матері, як особи, яка повідомила про народження, також відповідно до слів матері вписано ім`я ОСОБА_5 , як ім`я батька дитини. 18.05.2021 року приватний нотаріус Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Артемова Н.А. засвідчила вірність копії вказаного свідоцтва з оригіналу.

Разом з тим, фактичні обставини співжиття сторін свідчать, що саме ОСОБА_2 є біологічним і фактичним батьком ОСОБА_7 . Протягом періоду вагітності та після народження дитини він проживав разом із матір`ю, забезпечував її фінансово, супроводжував до лікаря, купував дитячі речі, меблі, засоби гігієни, одяг та продукти. Згідно довідки Посольства України в Республіці Польща №6137/КВ/19-244/Н від 19.02.2021 року ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована громадянкою України.

У 2021 та 2022 роках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернулися на України. Протягом спільного проживання після повернення в Україну відповідач поводив себе як батько дитини: брав участь у догляді за дочкою, відвідував із нею медичні заклади, купував необхідні речі, утримував сім`ю. У присутності родичів, друзів та сусідів неодноразово представляв ОСОБА_3 як свою доньку. Відповідно до довідки, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання Славутської міської ради від 18.07.2023 р. № 3138/2813, ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації своєї матері. За цією ж адресою зареєстрований і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Факт спільної реєстрації не є випадковим він відображає спільний побут сторін, спільне ведення господарства, що відповідає поняттю «фактичної сім`ї» у розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Це свідчить про стабільність відносин і сприйняття відповідача суспільством як батька дитини. З початку 2023 року між сторонами почалися суперечки, стало відсутнє взаєморозуміння, і відповідач ОСОБА_2 перестав проживати разом з ОСОБА_1 , та перестав визнавати батьківство. На даний момент переказує незначні суми коштів, і без жодної періодичності.

ОСОБА_2 здійснював грошові переводи ОСОБА_1 на утримання дитини після припинення спільного проживання : 29.09.2023 р. -298,50 грн., 30.09.2023 р. - 474,61 грн., 30.09.2023 р. - 474,61 грн., 11.10.2023 р. 500 грн., 13.10.2023 р. 500 грн., 14.10.2023 р. 450 грн., 19.10.2023 - 1293 грн, 27.10.2020 47,89 грн, 28.10.2023 - 1000 грн, 07.11.2023 238 грн., що також свідчить про визнання дитини.

Такі дії є фактичним визнанням ним батьківства, оскільки не мають іншого логічного пояснення, ніж виконання обов`язку батька щодо дитини. В порядку досудового врегулювання спору щодо встановлення батьківства ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 щодо визнання його батьківства стосовно дочки ОСОБА_7 . ОСОБА_2 погодився визнати батьківство, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали спільну заяву в державні органи реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію їх як батьків в порядку ст. 126 Сімейного кодексу України. В органах ДРАЦС після прийняття заяви повідомили, що враховуючи ту обставину, що дитина народилася у Республіка Польща, процес визнання батьківства потребує скерування заяви до Консульської установи у м. Познань.

Тому, позивачка звернулася до суду з позовом та просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 1989 року народження аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовом і до повноліття дитини.

Ухвалою суду від 17.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.12.2025 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, проти визнання батьківства не заперечував, щодо аліментів згоден сплачувати у розмірі, визначеному судом, просив справу розглянути у його відсутність.

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , справа 3064011/00/AU/2021/370897, дата складання 27 січня 2021 року, місце складання м. Познань, Польща, ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_7 , матір`ю дитини записана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Улашанівка, батьком- ОСОБА_5 .

Згідно довідки Посольства України в Республіці Польща №6137/КВ/19-244/Н від 19.02.2021 року ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована громадянкою України.

Відповідно до довідки виданої відділом з питань реєстрації місця проживання Славутської міської ради від 18.07.2023 р. № 3138/2813, ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації своєї матері. За цією ж адресою зареєстрований і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали спільну заяву в державні органи реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію їх як батьків в порядку ст. 126 Сімейного кодексу України. Відповідно до відповіді №227/183/24.11-04-05 від 08.11.2025 року у сторонам роз`яснено про необхідність звернення із заявою до компетентних органів Республіки Польща, оскільки дитина народилася за межами України.

Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України.

Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 цього Кодексу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставіст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідач ОСОБА_2 визнає себе батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьківство відносно дитини підтверджує позивачка, а також вказаний факт підтверджується доказами спільного проживання, реєстрацією відповідача та дитини за однією адресою, грошовими переказами відповідача позивачці на утримання дитини після припинення їх спільного проживання. Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали спільну заяву в державні органи реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію їх як батьків в порядку ст. 126 Сімейного кодексу України, проте через народження дитини в Республіці Польща їм було відмовлено та рекомендовано звернутися до компетентних органів у Республіці Польща.

З урахуванням позицій сторін та викладених обставин, суд вважає підставним визнати ОСОБА_2 батьком дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки відповідач визнає себе батьком дитини, не оспорював жодного разу своє батьківство по відношенні до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому у суду немає сумнівів щодо батьківства відповідача.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126,127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст. 65-67 Закону України "Про міжнародне приватне право", встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження.

Права та обов`язки батьків і дітей, крім випадків, передбачених статтями 67, 67-1, 67-4 цього Закону, визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини.

Зобов`язання щодо утримання, що виникають із сімейних відносин, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання.

Сторони зобов`язання щодо утримання можуть обрати право, що застосовується до зобов`язання щодо утримання, відповідно до правил, визначених статтею 67-4 цього Закону.

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність направі власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дитини, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розумній сумі, тому в силу ст. 180-183 СК України з нього підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позовні вимоги про визнання батьківства судом задоволені, тому сплачений позивачкою при пред`явленні позову судовий збір в сумі 968,96 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тому судовий збір в розмірі 968,96 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

З цих підстав позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 121, 125,128,180,181-183 СК України, ст. 12, 76- 81, 141, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 листопада 2025 року і досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за пред`явлення позовної вимоги про визнання батьківства в розмірі 968,96 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за пред`явлення позовної вимоги про стягнення аліментів в розмірі 968,96 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі "Електронний суд".

Головуючий суддя Н.В.Матвєєва