У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Петрова Д.В., при секретарі судового засідання Сідько І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Волторніста Олександра Сергійовича про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

У С Т А Н О В И В :

У грудні 2025 від ОСОБА_1 в особі представника адвоката Волторніста О.С. на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10.00 год., перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Є. Коновальця, буд. 32-Б, отримала дзвінок від невідомої особи з офіційного номера телефону АТ КБ «ПриватБанк» - +380(56)-79-7- 60-10. Невідома особа представилась працівником АТ КБ «ПриватБанк» та запитав ОСОБА_1 чи не здійснювала вона онлайн-оплат на сайті «Rozetka» вночі з 09.10.2025 року на 10.10.2025 року. ОСОБА_1 надала негативну відповідь, на що невідома особа, яка представилась працівником АТ КБ «ПриватБанк» ствердно зазначила, що невідомі особи намагаються викрасти кошти з банківського рахунку позивача внаслідок «злиття їм інформації» від одного з менеджерів АТ КБ «ПриватБанк», а, тому банк заблокував транзакції щодо переказу коштів позивача.

Далі, невідома особа, яка представилась працівником АТ КБ «ПриватБанк», запевнила ОСОБА_1 , що у них на зв`язку кіберполіція і наполегливо повідомила ОСОБА_1 , що для того, щоб убезпечити позивача від подібних спроб викрадення її грошових коштів з банківського рахунку, вони зараз будуть проводити операцію по переміщенню коштів позивача на «безпечні рахунки».

Враховуючи, що для підтвердження певних дій у в офіційному застосунку «Privat24» АТ КБ «ПриватБанк» позивач отримувала повідомлення, що містять текстові коди, з офіційного номеру АТ КБ «ПриватБанк», позивач, яка зазнала сильний стрес і перебувала у сильному душевному хвилюванні, з метою забезпечення безпеки власних грошових коштів створила у застосунку АТ «Універсал Банк» (далі Монобанк або Відповідач) банківську «білу карту», куди переказала власні кошти із банківських рахунків в АТ КБ «ПриватБанк» у розмірах 20 000,00 грн та 25 000,00 грн. відповідно.

Водночас, ОСОБА_1 не повідомляла жодних реквізитів банківського рахунку, номеру картки, строк дії, тризначний код безпеки та перевірки дійсності картки (CVV).

Після завершення розмови з так званим працівником АТ КБ «ПриватБанк», позивачем було виявлено, що в її банківському аккаунті в застосунку АТ «Універсал Банк» «Монобанк», на новоствореній банківській «білій карті», куди позивач переказала власні кошти із банківських рахунків в АТ КБ «ПриватБанк» у розмірах 20 000,00 грн та 25 000,00 грн., було подано заявку на відкриття кредитного ліміту на новоствореній «білій карті» в «Монобанку» та отримано кредитний ліміт у розмірі 200 000,00 грн.

Крім цього, за час розмови з нібито працівником банку, з особистих банківських рахунків позивача в АТ «Універсал Банк» було списано 100 000,00 грн. готівкою через 5 різних банкоматів (копії квитанцій про списання коштів додаються), зроблено 2 перекази на карту невідомої фізичної особи за номером НОМЕР_1 у загальному розмірі 100 000 грн. (копії платіжних інструкцій додаються), а також проведено онлайн-оплату за невідомим ПРРО в невідомому онлайн-магазині HDM Pulse Sumy Gold.

Також створено 3 платіжні інструкції з банківського рахунку ФОП в Монобанку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Елбудкомпані», на розрахунковий рахунок: IBAN НОМЕР_2 з призначенням платежу «за товари згідно рахунку 135 від 09.10.2025», «за товари згідно рахунку 136 від 09.10.2025», «за товари згідно рахунку 137 від 09.10.2025» на загальну суму 226 000,00 (двісті двадцять шість тисяч гривень, нуль копійок) (копії платіжних інструкцій додаються). Також з банківських рахунків Позивача було проведено операцію зі списання грошових коштів у розмірі 8 000,00 грн. та переказ цієї суми на новостворену «білку Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.12.2025 4 карту» в Монобанку, з якої невідомими особами було проведено 2 незрозумілі банківські транзакції з описом «Telegram» у розмірі 159,36 євро та 1 165,76 грн.

Таким чином, внаслідок зухвалих шахрайських дій Позивачем було втрачено особисті грошові кошти на загальну суму 478 940,55 грн.

11.10.2025 року звернулася до Печерського управління поліції Головного Управління Національної поліції у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

12.10.2025 року слідчим Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві було зареєстровано кримінальне провадження за номером № 0001754.

У зв`язку з вищевикладеними подіями, через які ОСОБА_1 втратила 478 940,55 грн., позивач, з метою зупинення дії кредитного договору до моменту завершення кримінального провадження, звернулась до АТ «Універсал Банк» 20.10.2025 з проханням припинити нарахування відсотків та заборгованості по них, що виникли у зв`язку з кредитним договором, укладеного внаслідок шахрайських дій, на загальну суму 291 200,00 грн., надіславши на підтвердження вищезазначений витяг з ЄРДР.

21.10.2025 року ОСОБА_1 отримала відповідь через месенджер «Telegram» від працівників Монобанку, які запропонували провести лише реструктуризацію заборгованості за умови внесення першого внеску в розмірі 29 200,00 грн.

Відповідач, належно повідомлений про вчинення неналежних платіжних операцій, 10.11.2025 року здійснив списання грошових коштів у розмірі 12 133,33 (дванадцять тисяч сто тридцять три гривні, тридцять три копійки). На звернення позивача з метою отримання інформації про зазначене списання грошових коштів, працівники відповідача зазначили наступне: «У вас була оформлена розстрочка шахраями, але вона відноситься до вашого рахунку та потрібно виплачувати. Це борг перед банком». Внаслідок цього, сума боргу позивача внаслідок шахрайських дій та відсутності належної реакції Відповідача складає 279,066,67.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_1 кредитний договір з АТ «Універсал Банк» не укладала, а на момент подання позову відповідач продовжує нараховувати відсотки, пеню, комісію та інші платежі за кредитним договором, Позивач звертається до шановного суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони нарахування обов`язкових платежів за згаданим кредитним договором.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання майбутнього рішення суду та ефективний захист прав заявниці.

Таким чином, заявниця просить суд забезпечити позов, шляхом накладення заборони вчиняти дії щодо стягнення пені, процентів та інших грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 . Акціонерним товариством «Універсал Банк».

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд дійшов висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно; забороною вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункти 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачами недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин не свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову та про співмірність вказаного способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

З врахуванням викладеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, не надано доводів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, для забезпечення якого заявник просить вжити відповідні заходи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Волторніста Олександра Сергійовича про забезпечення позову до подачі позовної заяви залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дмитро ПЕТРОВ