справа № 761/8961/24 головуючий у суді І інстанції Кондратенко О.О.
провадження № 22-з/824/1644/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

(додаткова)

26 грудня 2025року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання сина, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року в оскаржуваній частині скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 24 000,00 гривень.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

18 грудня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанцій у розмірі 15 000,00 грн. Заява також містить клопотання про поновлення строку на подання заяви та доказів про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року сторона відповідача отримала на адресу електронної пошти 16 грудня 2025 року, і саме з цього часу стороні у справі стало відомо

про результат вирішення спору по суті. Тому причини пропуску п`ятиденного строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, для подання доказів в обґрунтування відповідної заяви та розміру витрат, є поважними.

Згідно статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно частини третьої статті 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

З урахування викладеного, колегія суддів вважає за можливе поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Окунєву І.С. строк для подання заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

25 грудня 2025 року від сторони позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких позивач звертає увагу на те, що вказані витрати є не співмірними та не об`єктивними, а обсяг робіт не відповідає дійсності.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Питання про судові витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу в апеляційному суді, апеляційним судом у постанові від 10 грудня 2025 року не вирішувалось.

Відповідач в апеляційній скарзі вказував, що докази на підтвердження судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Апеляційний суд враховує правові висновки, викладені в Постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року в справі № 285/5547/21, згідно яких, у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

До заяви про розподіл судових витрат надано копію договору про надання правничої допомоги від 18 листопада 2022 року, додаткову угоду від 24 березня 2025 року до договору про надання правничої допомоги від 18 листопада 2022 року, акт виконаних робіт від 17 грудня 2025 року.

Отже, докази у даній справі, якими підтверджується розмір понесених позивачем судових витрат в суді апеляційної інстанції, існували станом на час подання апеляційної скарги та прийняття постанови Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року, і відповідач не була позбавлена об`єктивної можливості подати їх разом з апеляційною скаргою.

Складення сторонами акту про надання правничої допомоги 17 грудня 2025 року ніяким чином не свідчить про неможливість його складення та надання суду до винесення постанови Київським апеляційним судом чи разом з апеляційною скаргою, оскільки усі дії з надання правової допомоги та відповідні докази на які є посилання в даному акті існували та були наявні у сторони відповідача до 10 грудня 2025 року.

Так у відповідності до наданого суду акту виконаних робіт від 17 грудня 2025 року, в ньому зафіксовано правову допомогу, що полягала у підготовці та поданні апеляційної скарги про що було відомо стороні відповідача на момент подачі апеляційної скарги. Усі дії адвоката по наданню зазначеної правової допомоги були завершенні в момент подачі апеляційної скарги (27 серпня 2025 року, т.2, а.с. 72).

Відтак відсутні обставини, які не давали можливості стороні відповідача подати докази понесення витрат на правову допомогу та акт прийому передачі виконаних робіт з надання правової допомоги, яка полягала лише в підготовці та подачі апеляційної скарги - разом з апеляційною скаргою чи до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Зазначення у акті виконаних робіт від 17 грудня 2025 року вартості послуги з складання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, по своїй сутті правовою допомогою не є.

Так, відповідно до висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22, заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Подана представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Окунєвим І.С. заява про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважності причин неподання таких доказів суду разом з апеляційною скаргою, що є підставою для відмови у її задоволенні.

Тому в задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику відповідача ОСОБА_1 , адвокату Окунєву Ігорю Сергійовичустрок на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Окунєва Ігоря Сергійовича про ухвалення додаткового рішення та стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити у справі додаткову постанову, якою в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Окунєва Ігоря Сергійовича про стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу надану в суді апеляційної інстанції відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду, набуває чинності з моменту винесення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.