Дата документу 16.12.2025 Справа № 331/2048/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 331/2048/24 Головуючий у І інстанції: Світлицька В.М.
Провадження № 22-ц/807/1698/25 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Гончар М.С.,

Кочеткової І.В.,

Секретар: Пантюх Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Балкового Руслана Леонідовича на рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ковтуна Владислава Ігоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», ОСОБА_2 про відшкодування завданих збитків,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ковтуна В.І. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Нова пошта», ОСОБА_2 про відшкодування завданих збитків.

В обґрунтування позову зазначено, що 14.09.2022 по вул. Фортечній 2-В у м. Запоріжжі (вантажний термінал Нової пошти № 1) було пошкоджено автомобіль Infiniti FX 35, д.н.з. НОМЕР_1 при розвантаженні автомобіля підйомником, в результаті чого, підйомник із вантажем упав на вищезазначений автомобіль, чим було завдано збитків власнику транспортного засобу Infiniti FX 35, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 . Транспортним засобом Infiniti FX 35, д.н.з. НОМЕР_1 , керував ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження визначення вартості збитку, завданого власнику КТЗ № 105 від 27.10.2022, вартість відновлювального ремонту автомобілю Infiniti FX 35, д.н.з. НОМЕР_1 , у результаті пошкодження 14.09.2022, складає 93808,24 грн.

Оскільки штабелер, яким завдано збитків позивачу, належить ТОВ «Нова пошта», то зазначена сума збитків підлягає стягненню солідарно з ТОВ «Нова пошта» та з ОСОБА_2 , оскільки саме він здійснював вантаження свого автомобіля. Відповідачі нанесли позивачу реальну шкоду шляхом пошкодження майна, належного ОСОБА_1 .

Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ковтуна В.І. просив суд стягнути солідарно з ТОВ «Нова пошта» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму вартості відновлювального ремонту автомобіля Infiniti FX 35, д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП 14.09.2022 у розмірі 93808,24 грн, витрати зі сплати експертного дослідження з визначення матеріального збитку транспортного засобу у розмірі 3500 грн, а також понесені судові витрати.

Рішенням Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2025 року в задоволенні позову відмолено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Балкового Р.Л. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування матеріального права, просить скасувати рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2025 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції формально оцінив доводи позивача і показання свідків щодо обставин справи.

Джерелом підвищеної небезпеки потрібно вважати діяльність, що здійснюється з тим чи іншим залученням/використанням предметів матеріального світу та/або природних (фізичних) процесів, які за певних умов часу та місця в силу своїх якісних та кількісних характеристик об`єктивно створюють в процесі володіння ними (незалежно від факту їх експлуатації) підвищену порівняно із звичайними життєвими обставинами небезпеку завдання шкоди.

Так штабелем, що використовувався для вантажних робіт, є механізмом для підіймання вантажу на певну висоту.

Згідно з пункту 20 Переліку видів робіт підвищеної небезпеки, вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів є видом діяльності яке потребує спеціального дозволу.

Співробітник Нової пошти, який можливо залишив завантажений штабелер, проявив необачність, що стало причиною завдання збитку. Особа, яка брала участь у завантаженні, тобто ОСОБА_4 , взагалі не мав жодного дозволу на вантажні роботи із застосування механізмів. Крім того, і ТОВ «Нова Пошта» не додало до матеріалів справи жодних дозволів на проведення робіт підвищеної небезпеки.

Отже, на території відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», ОСОБА_4 і співробітник ТОВ «Нова пошта» здійснювали завантаження автомобіля за допомогою штабелера за відсутності дозволу Держпраці та її територіальними органами. У зв`язку з падінням вантажу було заподіяно шкоди майну позивача.

На думку позивача, жоден з відповідачів не довів відсутності вини в їх діях, а суд першої інстанції проігнорував презумпцію завдавача шкоди, використавши концепцію негативного доказування, що є порушенням принципу змагальності сторін, і приписів процесуального права.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 240-248). Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Перед початком розгляду справи суддя-член колегії Гончар М.С. повідомила про відсутність підстав для її відводу (самовідводу) на підставі п. 5 ч. 1 статті 36 ЦПК України, у зв`язку з тим, що суддя суду першої інстанції ОСОБА_5 приходиться рідною племінницею вітчима судді-члена колегії ОСОБА_6 . Однак, вказана ступінь родинних відносин не є підставою для відводу (самовідводу) судді, оскільки особи не є членами сім`ї або близькими родичами, так як відносини з вітчимом припинені після смерті матері, а з суддею суду першої інстанції суддя-член колегії Гончар М.С. має робочі відносини.

Суддя-доповідач Поляков О.З. повідомив, що він як суддя-член колегії брав участь у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Балкового Р.Л. на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Зябкін», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування завданих збитків, за результатом розгляду якої Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Кухаря С.В., суддів: Крилової О.В. та Полякова О.З. ухвалив постанову, якою відмовлено в задоволенні апеляційної скарги, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2023 року залишено без змін. Вказана обставина не є підставою для відводу чи самовідводу судді, передбаченою ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів тільки наявність факту заподіяння йому майнової шкоди та її розмір, проте доказів протиправної поведінки відповідачів та причинно-наслідкового зв`язку такої поведінки із завданою шкодою доведено не було.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб Infiniti FX 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Відповідно до рапорту дільничого офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ст. лейтенанта поліції Солохи С., 14.09.2022 до відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло звернення від ОСОБА_3 про те, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 2-В, ОСОБА_2 ненароком пошкодив його авто Інфініті FX-35, д.н. НОМЕР_1 . Звернення зафіксоване в журналі єдиного обліку відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області під № 12461 від 14.09.2022.

В матеріалах за результатами перевірки Відділу поліцій № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за заявою ОСОБА_3 , зареєстрованої в ЖЄО № 12461 від 14.09.2022, містяться пояснення ОСОБА_3 , відповідно до яких 14.09.2022 він приїхав на відділення Нової пошти № 1, що у м. Запоріжжі по вул. Фортечній, 2-В. Після паркування на стоянці біля авто Fiat добло НОМЕР_3 , на його авто Інфініті FX-35, НОМЕР_1 упав штабелер з товаром, що завантажував в авто Fiat добло НОМЕР_3 ОСОБА_7 . Вважає, що ОСОБА_2 не правильно користувався вищезазначеним штабелером, внаслідок чого було пошкоджено його авто.

Також, в матеріалах за результатами перевірки Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за заявою ОСОБА_3 , зареєстрованої в ЖЄО № 12461 від 14.09.2022, містяться пояснення ОСОБА_7 , який повідомив, що перебуваючи на роботі, він приїхав отримати вантаж на Нову пошту № 1, що у м. Запоріжжі по вул. Фортечній, 2-В. Отримавши палетований вантаж співробітник пошти підкотив палету на штабелері до робочого авто Фіат добло НОМЕР_3 . Після чого вони почали підіймати вантаж на штабелері. Співробітник Нової пошти після цього відійшов до відділення. Підійнятий на необхідну висоту штабелер упав на під`їжджаюче авто Інфініті FX-35, НОМЕР_1 , пошкодивши його.

Згідно з листом № 5253/42/04-2022 від 16.09.2022, ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_8 повідомлено, що у вказаних подіях містяться ознаки цивільно-правових відносин, у яких Національна поліція не є компетентним органом. У зв`язку з відсутністю у вказаному матеріалі ознак кримінального правопорушення або адміністративного правопорушення подальша перевірка за матеріалом припинена.

Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості збитку, завданого власнику КТЗ, № 105 від 27.10.2022, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки Infiniti FX 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 у результаті його пошкодження в ДТП 14.09.2022, з ПДВ складає: 37634,01 грн. Відновний ремонт в об`ємі приведеному в калькуляції складає 93808,24 грн.

Допитаний в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 зазначив, що 14.09.2022 він приїхав на Нову пошту № 1, під час здійснення паркування поряд стояв автомобіль, у який завантажували вантаж. Штабелер, на якому перебував вантаж, стояв поруч. ОСОБА_3 під час паркування не бачив, які дії здійснював ОСОБА_7 або інша людина в цей момент, однак почув як штабелер з вантажем упав на його автомобіль, вийшовши з якого побачив самого ОСОБА_7 .

Крім того, апеляційний суд встановив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2023, що залишене без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 20.10.2023 у справі № 331/4948/22, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПП «Зябкін», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування завданих збитків.

Під час розгляду справи № 331/4948/22 встановлено, що пошкодження автомобіля Infiniti FX35, д.н.з. НОМЕР_1 сталося внаслідок падіння на нього штабелеукладача із ручним пересуванням і гідравлічним приводом підіймання, який на час пошкодження автомобіля не експлуатувався ПП «Зябкін», працівник відповідача ОСОБА_2 не був ознайомлений із Правилами охорони праці під час експлуатації навантажувачів, та з інструкціями з охорони праці. Той факт, що штабелеукладач експлуатувався на відділенні «Нова пошта» під час отримання відправлення ОСОБА_2 , не оспорювався позивачем, а матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 , який працює водієм ПП «Зябкін» порушив Правила охорони праці під час експлуатації навантажувачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже й підставою цивільно-правової відповідальності, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Положеннями статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

У деліктних правовідносинах обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою покладається на позивача. Натомість відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Вимоги до експлуатації навантажувачів закріплені у Правилах охорони праці під час експлуатації навантажувачів, які затверджені Наказом Міністерства соціальної політики України 27 серпня 2018 року № 1220 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2018 р. за № 1082/32534 (надалі Правила).

Відповідно до п. 2 Розділу І Правил, дія цих Правил поширюється, зокрема на штабелеукладачі з ручним пересуванням (з електричним або гідравлічним приводом підіймання, з підійманням ручною лебідкою).

Розділом 2 Правил визначені вимоги безпеки під час експлуатації навантажувачів, що надаються працівникам для використання їх за призначенням.

Відповідно до п.1 Розділу 2 Правил, навантажувачі, що надаються роботодавцем працівникам та використовуються ними за призначенням, мають бути технічно справними і відповідати: вимогам технічних регламентів, за умови виготовлення навантажувачів після дати обов`язкового застосування відповідних технічних регламентів, що поширюються на них; вимогам безпеки до навантажувачів, зазначеним у розділі VI цих Правил, в нормативно-правових актах з охорони та гігієни праці, за умови виготовлення навантажувачів до дати обов`язкового застосування відповідних технічних регламентів, що поширюються на них.

Відповідно до п.3 Розділу 2 Правил роботодавець має вживати необхідних заходів для забезпечення: належного технічного обслуговування і ремонту навантажувачів відповідно до вимог експлуатаційних документів; виконання робіт обладнанням відповідно до вимог безпеки, зазначених у цих Правилах, у нормативно-правових актах з охорони та гігієни праці та в експлуатаційних документах на конкретний навантажувач; проведення обов`язкового технічного контролю (технічних оглядів), експертних обстежень навантажувачів та нагляду за його безпечною експлуатацією відповідно до вимог цих Правил і нормативно-правових актів з охорони та гігієни праці.

Пунктом 1 Розділу 3 Правил визначено, що виокремлюють такі основні види небезпечних чинників, що можуть виникнути під час експлуатації та в разі порушення умов експлуатації навантажувачів, зокрема : 1) механічні види небезпеки, пов`язані з підіймальними операціями навантажувачами і спричинені падінням вантажу, зіткненням, перекиданням навантажувача внаслідок: недостатньої стійкості навантажувача; неконтрольованого завантаження, перевантаження, перевищення перекидного вантажного моменту.

Згідно із п.п.1, 4 Розділу V Правил навантажувачі всіх типів, за винятком штабелеукладачів із ручним пересуванням, підлягають реєстрації відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух». Штабелеукладачі з ручним пересуванням, що не підлягають реєстрації, обліковуються суб`єктом господарювання, у якого у власності або в користуванні (оренда, лізинг тощо) вони перебувають.

Відповідно до п.10 Розділу V Правил суб`єкт господарювання, який експлуатує навантажувачі і змінні вантажозахоплювальні пристрої до них, забезпечує їх утримання в справному стані та безпечну експлуатацію через організацію належного нагляду, технічного обслуговування, обов`язкового технічного контролю (технічного огляду) та ремонту власними силами або укладає договори з іншими суб`єктами господарювання на виконання зазначених робіт. Суб`єкт господарювання: призначає працівника, відповідального за технічний стан навантажувачів; призначає працівника, відповідального за безпечне проведення робіт навантажувачами; призначає обслуговувальний і ремонтний персонал навантажувачів (водіїв навантажувачів, акумуляторників, вулканізаторників, монтувальників шин, слюсарів паливної апаратури тощо); установлює порядок проведення щоденного обслуговування, періодичного технічного обслуговування та ремонту відповідно до вимог експлуатаційних документів; забезпечує умови для виконання відповідальними працівниками, обслуговувальним і ремонтним персоналом своїх обов`язків; забезпечує ведення робіт за технологічними картами або проектами виконання робіт (далі - ПВР) навантажувачами; ознайомлює відповідальних працівників із цими Правилами, а обслуговувальний і ремонтний персонал - з інструкціями з охорони праці.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Деліктне (позадоговірне) зобов`язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов`язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов`язальних правовідносин. У деліктних зобов`язаннях діє принцип відповідальності за вину. Тобто, деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювана шкоди.

Загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом статті 1166 Цивільного кодексу України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 14 вересня 2021 року у справі № 910/14452/20).

Так, суд першої інстанції встановив, що пошкодження автомобіля Infiniti FX35, д.н.з. НОМЕР_1 сталося внаслідок падіння на нього штабелеукладача з ручним пересуванням і гідравлічним приводом підіймання, що зазначений у Додатку до Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів (пункт 2 розділу I), та вимоги до експлуатації якого визначені у вказаних Правилах.

У своєму відзиві на позовну заяву товариство посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що майнової шкоди позивачу завдав ОСОБА_4 . Натомість працівники ТОВ «Нова Пошта» відношення до вказаної події не мають, а доказів, що штаблер належить товариству позивач не надав, а навіть, якщо припустити, що штаблер належить товариству, то докази того, що працівники ТОВ «Нова Пошта» передали його ОСОБА_2 на законній підставі, а не він його самовільно використав, відсутні.

Однак, як встановлено судом, за результатами перевірки Відділу поліцій № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за заявою ОСОБА_3 , зареєстрованої в ЖЄО № 12461 від 14.09.2022, містяться пояснення ОСОБА_7 , який повідомив, що перебуваючи на роботі, він приїхав отримати вантаж на Нову пошту № 1, що у м. Запоріжжі по вул. Фортечній, 2-В. Отримавши палетований вантаж співробітник пошти підкотив палету на штабелері до робочого авто Фіат добло НОМЕР_3 . Після чого вони почали підіймати вантаж на штабелері. Співробітник Нової пошти після цього відійшов до відділення. Підійнятий на необхідну висоту штабелер упав на під`їжджаюче авто Інфініті FX-35, НОМЕР_1 , пошкодивши його.

Колегія суддів бере до уваги той факт, який не заперечувала жодна зі сторін, що пошкодження автомобіля, належного позивачу, завдані внаслідок падіння штабелеукладача на стоянці вантажного терміналу ТОВ «Нова пошта» № 1 по вул. Фортечній 2-В у м. Запоріжжі під час отримання вантажу у відділенні. Пояснення учасників події, надані під час перевірки Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області свідчать про те, що працівник суб`єкта господарювання під час завантаження та підняття штабелеукладача на певну висоту, залишив його без нагляду.

Доказів звернення ТОВ «Нова Пошта» з повідомленням про викрадення, або зникнення штабелеукладача матеріали справи не містять. Товариство не надало також жодних доказів проведення службового розслідування.

З огляду на вищевикладене, оскільки судом встановлено, що пошкодження автомобіля Infiniti FX35, д.н.з. НОМЕР_1 сталося внаслідок падіння на нього штабелеукладача із ручним пересуванням і гідравлічним приводом підіймання, який на час пошкодження автомобіля не експлуатувався ПП «Зябкін», працівником якого є ОСОБА_2 , який не був ознайомлений із Правилами охорони праці під час експлуатації навантажувачів, та з інструкціями з охорони праці, штабелеукладач експлуатувався на відділенні «Нова пошта» під час отримання відправлення, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для покладення суми відшкодування, завданої позивачу шкоди, саме на ТОВ «Нова Пошта».

Розмір завданої шкоди підтверджений належним доказом Висновком експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості збитку, завданого власнику КТЗ, № 105 від 27.10.2022, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки Infiniti FX 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 у результаті його пошкодження в ДТП 14.09.2022, з ПДВ складає: 37634,01 грн. Відновний ремонт в об`ємі приведеному в калькуляції складає 93808,24 грн.

Витрати позивача з оплати вартості експертного дослідження з визначення матеріального збитку транспортного засобу у розмірі 3500 грн підтверджені Рахунком № 617 від 118.10.2022 (а.с. 26), тому їх також слід стягнути на користь позивача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, висновки суду першої інстанції не повною мірою відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим, на підставі ч. 1 ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2025 рокута ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ковтуна В.І. до ТОВ «Нова пошта» про відшкодування завданих збитків та стягнення з товариства суми вартості відновлювального ремонту автомобіля Infiniti FX 35, д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП 14 вересня 2022 року у розмірі 93808,24 грн, та витрат зі сплати експертного дослідження з визначення матеріального збитку транспортного засобу в розмірі 3500 грн. Позовні вимоги до ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

В силу вимог частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн та 1453,44 грн за подання апеляційної скарги, який слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Балкового Руслана Леонідовича задовольнити частково.

Рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2025 року скасувати. Ухвалити нову постанову, якою:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ковтуна Владислава Ігоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», ОСОБА_2 про відшкодування завданих збитків задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» на користь ОСОБА_1 суму вартості відновлювального ремонту автомобіля Infiniti FX 35, д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП 14 вересня 2022 року у розмірі 93808,24 гривень, витрати зі сплати експертного дослідження з визначення матеріального збитку транспортного засобу в розмірі 3500 гривень та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2664,64 гривні. Всього стягнути: 99972 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) гривні 88 копійок.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 26 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: