Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/147/24
Провадження № 2/644/155/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ізмайлова І.К.

при секретарі Книшенко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 644/147/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування завданого внаслідок ДТП, суд, -

в с т а н о в и в :

В січні 2024 року позивачі ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом про стягнення невиплаченої частки страхового відшкодування та шкоди, спричиненої внаслідок ДТП до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 .

В подальшому відмовились від позову до ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що 11.08.2023 у м. Харкові, по вул. Біблика, 17 відбулась ДТП за участю належного їй автомобіля Peugiot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Nissan Almera державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.09.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на день ДТП, автомобіль Nissan Almera державний номерний знак НОМЕР_2 забезпечений за полісом ОСЦПВВНТЗ № АР3569894 ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» у зв`язку з чим вона 16.08.2023 повідомила страховика та надала всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування.

31.08.2023 на її замовлення нею отримано звіт № 545/08-22 проведений СОД ФОП ОСОБА_4 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Peugiot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 , який 04.09.2023 надано ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна». Відповідно до зазначеного звіту вартість автомобіля до ДТП складала 257093,42 грн., вартість відновлювального ремонту складала 313755,11, а вартість з урахуванням пошкоджень після ДТП склала 126905,34 грн. Таким чином, оскільки вартість ремонту автомобіля перевищує його вартість до ДТП розмір матеріальної шкоди повинен дорівнювати різницю вартості транспортного засобу до та після ДТП, що становить 130188,08 грн.

Натомість 01.11.2023 від ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» без врахування наданого нею звіту, перерахувало на її рахунок 85733,46 грн. страхового відшкодування, виходячи з відомостей зазначених в акту .

В зв`язку з наведеним і просила стягнути ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» 44454,62 грн. недоплаченої їй суми страхового відшкодування.

Уточнивши свої позовні вимого, з урахуванням висновку експерта № СЕ-19/121-25/6277-АВ від 09.09.2025 просила стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» 71066,54 грн. страхового відшкодування в межах 160000,00 грн. суми за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду заподіяну потерпілому, яка складається з вартості транспортного засобу до ДТП 279948,22 грн. та його вартості після ДТП 90523,82 грн. що становить 207424,37 грн. та перевищує 160000,00 грн.

За наслідками розгляду позову просила вирішити питання про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що правовідносини, що склались між сторонами регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу транспортного засобу Peugiot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» замовлено проведення відповідних оцінювань в ТОВ «СЗУ України».

Відповідно до Звіту № 27014 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу складеним ТОВ «СЗУ України» 19.09.2023 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Peugiot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 складає 316835,38 грн. із ПДВ, ринкова вартість автомобіля складає 179507,28 грн., а після ДТП 90523,82 грн. В такому випадку автомобіль вважається економічно знищеним, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП тому розрахунок страхового відшкодування складався з різниці вартості автомобіля до ДТП та після, що дорівнювало 89233,46 грн., а сама сума відшкодування за вирахуванням суми франшизи 3200,00 грн. склала 86733,46 грн., яка і виплачена на користь позивача.

Оцінювач ОСОБА_5 , на підставі звіту якого визначено розмір страхового відшкодування, діяв правомірною на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» оскільки має відповідну кваліфікацію оцінювача, зареєстрований в державному реєстрі оцінювачів, має відповідні свідоцтва і проведення ним оцінювання відповідає Закону України «Про оцінку майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національному стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», що підтверджено Постановою КМУ № 1440 від 10.09.2023 та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Крім того, у ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» відсутній обов`язок приймати до уваги наданий позивачем звіт № 545/08-22 проведений СОД ФОП ОСОБА_4 , оскільки закон має вичерпний перелік випадків коли потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру збитку і така можливість настає у разі, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк. Крім того, позивач не наводить обґрунтування пояснень з яких причин суд повинен прийняти до уваги звіт складений на його замовлення, а не звіт складений на замовлення страховика.

Також вважав, що витрати на правничу допомогу не відповідають критеріям реальності, з огляду на те, що спір є спором незначної складності, правовідносини не передбачають дослідження і застосування великої кількості законів та підзаконних актів.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої частки страхового відшкодування та шкоди, спричиненої внаслідок ДТП прийнято до провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.12.2024 задоволено клопотання представника позивача та призначено авто-товарознавчу експертизу, а провадження у цивільній справі зупинене.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 24.09.2025 провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої частки страхового відшкодування та шкоди, спричиненої внаслідок ДТП поновлено.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 23.12.2025 провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої частки страхового відшкодування та шкоди, спричиненої внаслідок ДТП закрито в частині позовних вимог до ОСОБА_2 .

Позивачка та її представники про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, у судове засідання не прибув у відзиві на позов зазначав про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків:

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.09.2023 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 850,00 грн.

Відповідно до опису обставин, установлених під час розгляду справи 1.08.2023 о 08:15 ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Nissan Almera», державний номер НОМЕР_2 , по вул. Біблика з боку пр. Архітектора Альошина в напрямку вул. С. Потоцького, і на перехресті з вул. Г. Момота порушив вимоги п. п. 2.3 (б); 8.7.3 (е) ПДР України, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки, своєчасно та відповідно не відреагував на її зміну, виїхав на перехрестя на червоний сигнал основного світлофора, який забороняє рух, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Peugeot 308», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який перетинав перехрестя по вул. Г. Момота, пошкодивши транспортні засоби та завдавши матеріальних збитків.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля «Peugeot 308» 2009 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 зазначено ОСОБА_1 .

Згідно до копії Полісу № АР3569894 (строк дії з 06.12.2022 по 05.12.2023), наданого представником ПрАТ «СК «Євроінс Україна», цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Nissan Almera», державний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

З наданої електронної квитанції вбачається, що 01.11.2023 о 17:32 ОСОБА_1 зараховано страхове відшкодування 85733,46 грн. від ПрАТ «СК «Євроінс Україна», згідно акту № 112265/1/2023 від 01.11.2023.

Відповідно до звіту № 27014 від 19.09.2023 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Peugiot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 проведеного ТОВ «СЗУ України» оцінювачем ОСОБА_5 на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 179507, 28 грн., вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складових, що заміняються становить 316835,38 грн., , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 128897,66 грн. за вказаних умов, вартість (розмір) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки (11.08.2023), становить 179507,28

За висновком вартості придатних залишків № 27014/1 від 19.09.2023 складеного тим же суб`єктом оціночної діяльності вартість КТЗ (Peugiot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 ) на момент огляду становить 90523,82 грн.

Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу № 545/08-23 від 31.08.2023 проведеного СОД ФОП ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Peugiot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 на дату настання події 11.08.2023 становить 257093,42 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля, без фізичного урахування зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження становить 313755,11 грн., ринкова вартість автомобіля, без урахування аварійних пошкоджень на дату настання події становить 257093,42 грн., вартість автомобіля в пошкодженому стані на дату настання події складає 126905,34 грн.

Відповідно ж до судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-25/6277-АВ від 09.09.2025 вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу Peugiot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 , з урахуванням умов та обмежень, зазначених в дослідницькій частині, станом на 11.08.2023 становить 297948,22 грн.

Вартість відновлювального ремонту без урахування зносу КТЗ, з урахуванням умов та обмежень, зазначених в дослідницькій частині, станом на 11.08.2023 становить 377990,22 грн.

Ринкова вартість КТЗ без урахування отриманих пошкоджень, з урахуванням умов та обмежень, зазначених в дослідницькій частині, станом на 11.08.2023 становить 297948,22 грн.

Визначити вартість придатних залишків досліджуваного КТЗ з урахуванням умов та обмежень, зазначених в дослідницькій частині, не представилось можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» (Закон № 85/96-ВР) в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Закон № 1961-IV).

Згідно зі ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону № 1961-IV, можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18.

Системний аналіз пункту 32.7. частини першої статті 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 червня 2023 року у справі № 125/1216/20 (провадження № 14-25цс23) зазначила: «... за змістом статі 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Про розгляді справи встановлено, що ремонт автомобіля Peugiot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 , вважається економічно необґрунтованим, оскільки вартість відновлюваних робіт значно перевищує його вартість до ДТП, а отже автомобіль вважається фізично знищеним.

Приймаючи рішення про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи, суд виходив з того, що сторони фактично не визнавали звіти надані на замовлення кожної з них, а саме не погоджувались з визначенням вартості автомобілю Peugiot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 на день ДТП па після ДТП, оскільки визначені суб`єктами оціночної діяльності суми впливають на визначення розміру страхового відшкодування.

Відповідно як до звіту № 27014 від 19.09.2023 так і до висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу № 545/08-23 від 31.08.2023 оцінювачами особисто оглянуто зазначений транспортний засіб, кожним складено акт огляду колісного транспортного засобу та ремонтні калькуляції.

В той же час, при визначенні суб`єктами оціночної діяльності різних сум до відшкодування ні позивач не відповідач не зазначали про наявність порушень законів та інструкцій при проведенні оцінки та наданні звітів, в свою чергу при дослідженні експертом, при проведенні призначеної судом експертизи, особисто транспортний засіб не оглядався, оскільки за повідомленням позивача автомобіль на експертне дослідження у пошкодженому стані надати неможливо, а отже використовувались матеріали звіту № 27014 від 19.09.2023 та висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу № 545/08-23 від 31.08.2023 та фотографії транспортного засобу, а тому експертом і не надано відповіді про ринкову вартість придатних залишків автомобіля.

При цьому відсутність у судовій транспортно-товарознавчій експертизі № СЕ-19/121-25/6277-АВ від 09.09.2025 висновку про вартість залишків автомобіля, позбавляє суд можливості визначити різницю між вартістю автомобіля до ДТП та після неї, позивач не звертався з клопотаннями про призначення повторної або додаткової експертизи, не повідомив про причини неможливості надання автомобіля на експертне дослідження, а лише уточнив позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна».

Уточнюючи позов та змінюючи суму до стягнення провів її розрахунок виходячи з вартості автомобіля Peugiot 308 державний номерний знак НОМЕР_1 на день ДТП відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-25/6277-АВ від 09.09.2025 у сумі 297948,22 грн., та вартості придатних залишків у сумі 90523,82 грн. за матеріалами звіту № 27014/1 від 19.09.2023, дійсність якого оспорював при зверненні до суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За приписами ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

За змістом ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

З урахуванням вищевказаних вимог процесуального закону, установлених судом обставин справи, з огляду на те, що висновок експерта одержаний у порядку, встановленому законом, суд вважає висновок експерта за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи СЕ-19/121-25/6277-АВ від 09.09.2025 належним, допустимим і достатнім доказом, яким обґрунтовується ринкова вартість автомобіля на день ДТП та вартість відновлювального ремонту.

Виходячи з того, що висновки викладені у звітах № 27014, № 27014/1 від 19.09.2023 та висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу № 545/08-23 від 31.08.2023 суттєво відрізняються, суд не може надати прерогативу жодному з них, при наявності висновку експерта СЕ-19/121-25/6277-АВ від 09.09.2025, яким не вирішено питання про вартість залишків автомобіля.

Аналізуючи вищенаведене суд доходить висновку, що надані позивачем докази не надають можливості визначити дійсний розмір суми до страхового відшкодування за неможливістю встановлення вартості залишків автомобіля після ДТП, ненадання експертам самого автомобіля та ненадання позивачем за клопотанням експерта акту дефектування профільного сервісного центру, який має ліцензію не проведення профільного обслуговування КТЗ даного типу з зазначенням повного переліку гідних для подальшого використання складових досліджуваного КТЗ, та актів зауваження непридатних до подальшого використання складових.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, зокрема якщо ці обставини визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом надано позивачу реальну процесуальну можливість надати всі необхідні докази на підтвердження заявленого позову.

Сприяння судом у здійсненні однієї із сторін своїх прав призведе до легітимізації зловживанням стороною правом на подання доказів, що є неприпустимим, оскільки за своїм змістом є порушенням передбаченого у ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" права на справедливий судовий розгляд в контексті такого його елемента, як правова визначеність, а також - до порушення конституційної засади судочинства: рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, ст. 129 Конституції України.

Отже, як зазначалось вище позивач звертаючись до суду посилався на висновок № 545/08-23 від 31.08.2023 оспорюючи звіт № 27014 та 27014/1 від 19.09.2023 та врешті після проведення експертизи в суді, якою не встановлено вартість залишків автомобіля обрав найвигідніший для нього варіант вартості залишків автомобілю визначений звітом № 27014/1 від 19.09.2023, який і оспорював при зверненні до суду.

Таким чином суд доходить висновку про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення невиплаченої частки страхового відшкодування спричиненої внаслідок ДТП у сумі 71066,54 грн. за недоведеністю в частині розміру позовних вимог, що не позбавляє позивача права при наданні необхідних доказів та розрахунків заборгованості звернутися до суду.

Судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача нього.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 82, 141, 229, 258, 259, 247 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування завданого внаслідок ДТП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивачка ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» - 03150, вулиця Велика Васильківська будинок 102, м. Київ, код ЄДРПОУ - 22868348.

Суддя: Ізмайлов І.К.