КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4601/25
Провадження № 2/488/2355/25 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

26.12.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Селіщевої Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року позивач - ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Чуприну І.О., звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 26.10.1998 року між ОСОБА_3 , як покупцем, та ОСОБА_2 , як продавцем, зареєстрований Товарною біржею "Нерухомість Південь" у "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" за № 2279 від 26.10.1998 року та КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" 30.10.1998 року за реєстровим номером № 8384.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2279 від 26.10.1998 року.

Позивач, як єдиний спадкоємець після смерті матері звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Евтушенко А.М. надано роз`яснення чинного законодавства № 164/01-16 від 14.10.2025 р. У вказаних роз`ясненнях вказано, що в зв`язку з оформленням біржового договору купівлі-продажу від 26 жовтня 1998 року квартири АДРЕСА_1 , який не був нотаріально посвідчений не має можливості прийняти його в якості документа, що посвідчує право власності на квартиру, тому рекомендовано звернутись до суду для визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним

Посилаючись на те, що всі істотні умови договору сторонами були виконані повністю, проте договір не був нотаріально посвідчений, а іншим чином привести у відповідність до діючого на даний час законодавства вищевказаний договір, ніж визнання його дійсним судом, неможливо, оскільки сторона договору померла, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 24.10.2025 року було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачці, та роз`яснено її право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачка своїм правом на подання відзиву та заперечень не скористалася, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши надані письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції ЦК 1963 р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною.

Судом встановлено, що 26.10.1998 року між ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з другої сторони, було укладено договір № 2279 купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений 26.10.1998 року на Товарній Біржі "Нерухомість-Південь", зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2279.

30.10.1998 року право власності на вказану квартиру було зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 в КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за реєстровим № 8384.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Пунктом 4 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 р. (зі змінами, внесеними постановами від 25.12.1992 р. № 13 та від 25.05.1998 р. № 15) Про судову практику в справах про визнання правочинів недійсними, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією зі сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною (вказана постанова Пленуму Верховного Суду України діяла до вступу постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними).

Судом встановлено, що всі істотні умови договору сторонами були виконані повністю, а іншим чином привести у відповідність до діючого на даний час законодавства вищевказаний договір, ніж визнання його дійсним судом, неможливо, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до норм ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 2279 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з другої сторони, 26.10.1998 року на Товарній Біржі "Нерухомість-Південь", зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 2279, зареєстрований 30.10.1998 року в КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" за реєстровим № 8384

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Л.І. Селіщева