Справа № 464/5721/25
пр.№ 2/464/2525/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова у складі судді Шашуріної Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 464/5721/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

у с т а н о в и в:

Позивач, через підсистему «Електронний суд», звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки у розмірі 8 330,07 грн, покликаючись на право суброгації.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 серпня 2025 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 20 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін..

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками за місцем проживання. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України вважається таким, якому вручено судове рішення.

Відповідач відзив на позов не подав, жодних заяв/клопотань ним не заявлено.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12,81 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

За вимогами ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як регламентовано ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

До страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України).

Відповідно до пункту 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (ст.ст.28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За сформованою позицією Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15-ц суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» (закон у редакції на час виникнення спірних правовідносин). Як унормовано такими приписами закону, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (суброгація).

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 910/12500/17 сформульовано правову позицію про те, що у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15 обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (постанова Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19).

Судом установлено, що ОСОБА_1 30 червня 2023 року о 08.20 год по вул. Городоцька, 41 в м. Львові, керуючи автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, унаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями порушив вимоги п.п.2.3б, 13.1 ПДР України.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 21 липня 2023 року по справі № 464/4623/23 встановлено порушення відповідачем Правил дорожнього руху України та визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП України з накладенням адміністративного стягнення.

Оскільки наведена постанова суду набрала законної сили, тому доказуванню не підлягає факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди з підстав порушення відповідачем правил дорожнього руху.

На момент вчинення ДТП автомобіль марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 застраховано позивачем (страховик) згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту № 3014/261/004299 від 13 липня 2022 року з ОСОБА_2 (страхувальник).

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що визнана страховим випадком, автомобілю марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 завдано технічних пошкоджень та за заявою страхувальника згідно із страховим актом № G-14254-1 від 06 липня 2023 року визначено та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 31 391,53 грн. Указане підтверджується: заявами про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, актом огляду транспортного засобу, страховим актом та розрахунком суми страхового відшкодування, платіжною інструкцією, долучених до матеріалів позову.

Також на час вчинення ДТП застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача при експлуатації забезпеченого транспортного засобу марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 згідно з полісом серії НОМЕР_3 , страховиком за якими виступає ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», а тому на користь позивача останнім сплачено страхове відшкодування у відповідності до платіжної інструкції від 31 серпня 2023 року у розмірі 23 061,45 грн з урахуванням зносу автомобіля, визначеному у порядку ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Різниця між фактичним розміром шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, виплаченою потерпілій стороні позивачем та отриманою останнім страхової виплати становить 8 330,07 грн (31 391,53 - 23 061,46), а тому така підлягає стягненню з відповідача як винуватця ДТП у порядку суброгації.

З урахуванням наведеного, заявлений позов підлягає задоволенню. Суд акцентує увагу, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішив справу за наявними матеріалами.

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» завдані збитки у розмірі 8 330,07 грн, а також 2 422,40 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», , м. Київ, вул. бульвар Лесі Українки, 9

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1

Повне рішення суду складено 22 грудня 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Галина ШАШУРІНА