Справа № 459/3696/25
Провадження № 2/459/1175/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судових засідань Лель Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 9352,12 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.10.2019 року між відповідачем та АТ «РВС Банк» було підписано заяву-договір №0041917 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Підписанням заяви-договору відповідач акцептувала укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєдналася до умов договору. За умовами заяви відповідачу було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок 25641,03 грн. Строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка - 18% річних, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту 2,5% від суми наданого кредиту, щомісячна комісія - 3% від суми наданого кредиту. В день підписання заяви відповідач отримала платіжну картку, на яку 10.10.2019 року були зараховані кошти в сумі 25641,03 грн. Додатком №1, який є невід`ємною частиною заяви-договору №0041917 від 10.10.2025, визначаються складові загальної вартості кредиту, вартість платежів з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за договором. 30.08.2021 між АТ «РВС Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги№30/08/2021-1, АТ «РВС Банк» відступило ТзОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача на загальну суму 37283,07 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 20890,32 грн, заборгованість за процентами 4854,30 грн, заборгованість за комісією 11538,45 грн. Станом на 10.10.2025 року заборгованість відповідача перед ТзОВ «ФК «Паріс» становить 9352,12 грн, з яких: 3802,46 грн заборгованість за тілом кредиту, 4854,30 грн заборгованість за процентами,126,65 грн 3% річних за період з 30.08.2021 по 23.02.2022, 568,73 грн інфляційні витрати за період з 30.08.2021 по 23.02.2022.

21.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

10.11.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 5775,00 грн. Зазначив, що на підтвердження своїх вимог позивач надав до суду копію заяви-договору, публічну пропозицію АТ «РВС БАНК» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, копії меморіальних ордерів без підписів і печаток. Також, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, вказав, що відповідач у порушення умов вказаного договору не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором (не сплатив мінімальні щомісячні платежі), сплата яких передбачена пунктом 7.3.1 Публічної пропозиції, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальній сумі 9352,12 грн. Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «РВС БАНК» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву - договір, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати щомісячних мінімальних платежів, пені і комісії. В матеріалах справи відсутні меморіальні ордери, а наявні в справі виписки не підписані ні власноруч ні цифровим підписом, не містять печаток чи штампів банку, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі кредитних коштів та наявності заборгованості у заявленому.

14.11.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідач, підписавши Заяву-Договір, підтвердив факт отримання платіжної картки та ПІН-коду до картки та те, що при укладенні кредитного договору сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. В Додатку №1 до Заяви-Договору, який є її невід`ємною частиною, міститься вичерпна інформація щодо графіку платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, інформація щодо щомісячних платежів, які повинен сплачувати позичальник за користування кредитними коштами, а також його складові. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними, допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Надані позивачем меморіальні ордери та виписки за рахунками позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту. Зазначив, що меморіальний ордер існує лише в електронній формі, тому можливо надати тільки паперову роздруківку електронного розрахункового документа. Крім того, вказав, що відповідачем здійснювалося часткове погашення кредиту та інших платежів встановлених договором зокрема процентів за користування кредитом.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що 10.10.2019 між АТ«РВС БАНК» та відповідачем підписано заяву-договір № 0041917 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичної осіб, за умовами якого товариство надало відповідачу споживчий кредит на платіжну картку № НОМЕР_1 у розмірі 25641,03 грн, строком на 24 місяці, зі сплатою процентів у розмірі 18 % річних, тип процентної ставки - фіксована (далі договір).

Відповідно до п. 2 договору відповідач погодилась, що договір разом з публічною пропозицією, паспортом споживчого кредиту та графіком погашення складають договір про надання банківських послуг.

У графіку платежів та розрахунку загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (додаток № 1 до договору), який є невід`ємною частиною договору встановлено графік розрахунків, де вказано, що строк, на який надано кредит 24 місяці, дата видачі кредиту 10.10.2019, дата повернення 10.10.2021, сума кредиту 25641,03 грн, проценти за користування кредитом 5184,55 грн, розрахунково-касове обслуговування, 181461,51 грн, комісія за надання кредиту 641,03 грн, реальна річна процентна ставка 108,25 %, загальна вартість кредиту 49287,10 грн.

Відповідно до меморіальних ордерів №№ 4093, 4094 від 10.10.2019 АТ «РВС БАНК» на рахунок відповідача перераховано кошти у розмірі 25641,03 грн за кредитним договором №0041917 від 10.10.2019.

30.01.2021 між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК`ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги № 30/08/2021-1, за умовами якого,АТ «РВС БАНК» передає ТОВ «ФК`ПАРІС» права вимоги, а ТОВ «ФК`ПАРІС» приймає належні АТ «РВС БАНК» права вимоги за кредитними договорами зазначеними в додатку №1 до цього договору зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є його невід`ємною частиною.

З реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами (додаток № 1 до договору про відступлення прав вимоги № 30/08/2021-1 від 30.08.2021) вбачається, що ОСОБА_1 вказана у списку боржників за кредитним договором № 0041917 від 10.10.2049, за яким загальна сума заборгованості становить 37283,07 грн,з яких: 20890,32 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 4854,30 грн заборгованість за процентами, 11538,45 грн заборгованість за комісією.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним № 0041917 від 10.10.2019 заборгованість відповідача станом на 10.10.2025 року складає 8 656,76 грн: за тілом кредиту 3 802,46 грн.; за процентами 4 854,30 грн.

Згідно з розрахунком інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України ТОВ «ФК «ПАРІС» нарахувало відповідачу 3% річних за користування грошовими коштами за період з 30.08.2021 по 23.02.2022 у розмірі 126,65 грн та інфляційні втрати за період з 30.08.2021 по 23.02.2022 у сумі 568,71 грн.

31.08.2021 ТОВ «ФК «ПАРІС» на адресу відповідача направило вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання за заявою договором № 0041917 від 10.10.2019, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень та описом вкладення цінним листом.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, й передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За положенням ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК Україниборжник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що первісний кредитор та відповідач досягли згоди з усіх істотних умов договору, а позичальник погодилась на укладення кредитного договору на умовах, запропонованих кредитодавцем АТ "РВС Банк", що підтверджено її особистим підписом на заяві-договорі, графіку платежів та паспорті споживчого кредиту.

Крім цього, відповідач своїм підписом на заяві-договорі підтвердила, що вона погоджується з тим, що заява-договір разом з публічною пропозицією, паспортом споживчого кредиту та графіком погашення складають договір про надання банківської послуг, укладення якого вона підтверджує та зобов`язується виконувати його умови.

Отже, не заслуговує на увагу посилання представника відповідача на відсутність в матеріалах справи підтвердження, що саме з поданою Публічною пропозицією АТ «РВС БАНК» на укладення договору комплексного обслуговування рахунків фізичних осіб ознайомилася та погодилася відповідач і що на момент укладання договору ця пропозиція містила умови щодо сплати щомісячних мінімальних платежів, пені і комісії, оскільки підписаний відповідачем графік платежів та розрахунку загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг), який є невід`ємною частиною договору, міститьінформацію щодо щомісячних платежів, які повинен сплачувати позичальник за користування кредитними коштами до повного погашення кредиту та суми цих платежів.

Також прядок повернення кредиту погоджено сторонами договору у п. 5 Паспорту споживчого кредиту, відповідно до якого загальна кількість платежів по кредиту 24, періодичнісить їх внесення - до 10 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного його погашення, сума щомісячного платежу становила 2049,34 грн.

Вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені і комісії позовна заява не містить.

Судом враховано, що на момент переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача за договором № 0041917 від 10.10.2019 заборгованість відповідача становила 37283,07 грн, проте станом на 10.10.2025 така становить 9352,12 грн, що свідчить про часткову сплату відповідачем заборгованості за вищевказаним договором, що, в свою чергу, вказує на її дії, спрямовані на виконання умов договору, а отже, визнання ним факту укладення кредитного договору.

Такий висновок підтверджується постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 127/23910/14-ц (постанова від 23 грудня 2020 року), у які вказано про те, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Враховуючи вищенаведене, не заслуговує на увагу посилання представника відповідача на відсутність доказів отримання відповідачем кредитних коштів, та те, що подані позивачем виписки по особовому рахунку (за відсутності на них підписів та печатки) не підтверджують факт перерахування таких, оскільки вказане спростовується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами № 4093 та № 4094 від 10.10.2019, які є первинними бухгалтерськими документами, згідно з якими ОСОБА_1 було перераховано 25000,000 грн та 641,03 грн, відповідно, згідно договору №0041917.

При цьому ОСОБА_1 на спростування доводів позивача щодо перерахунку кредитних коштів у розмірі, зазначеному в договорі, не надано жодних доказів того, що вказані кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі. Оспорюючи перерахування кредитних коштів, відповідач не була позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до них.

За таких обставин, керуючись п. 4. ст. 611 (у частині обов`язку щодо відшкодування збитків), ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідача спірної суми коштів, а отже, про задоволення позову.

Враховуючи задоволення позову, керуючись положенням ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованість за договором № 0041917 від 10.10.2019 у розмірі 9352,12 грн, з яких: 3802,46 грн заборгованість за тілом кредиту, 4854,30 грн заборгованість за процентами,126,65 грн 3% річних за користування грошовими коштами за період з 30.08.2021 по 23.02.2022, 568,73 грн інфляційних витрат за період з 30.08.2021 по 23.02.2022.

Стягнути ОСОБА_1 на Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» 2422,40 грн судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (, вул. Предславинська, 37 офіс 535, м. Київ)

Відповідач: ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) .

Повне рішення складено 18.12.2025.

Суддя: В. В. Грабовський