УХВАЛА

18 грудня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Єрганінової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

До суду 18.11.2025 надійшло клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психіатричної експертизи для вирішення питання чи міг ОСОБА_1 на момент укладення кредитного договору від 04.05.2024 повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Разом з цим ОСОБА_1 подав клопотання про витребування доказів, а саме медичної документації необхідної для проведення експертизи.

28.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням (два тотожних) про зупинення провадження у справі до набрання законної сил рішенням у цивільній справі №522/25121/25-Е про обмеження цивільної дієздатності.

18.12.2025 повторно надійшло клопотання про зупинення провадження у справі від ОСОБА_1 .

У судове засідання 18.12.2025 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Після судового засідання 22.12.2025 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, яким просив відкликати раніше подане з технічною помилкою заяву від 18.12.2025 та здійснити розгляд цього клопотання за наявними матеріалами справи.

Щодо клопотання про призначення експертизи, суд відзначає наступне.

У клопотанні від 18.11.2025 ОСОБА_1 просив призначити йому проведення судової психіатричної експертизи, оскільки стверджує, що на момент укладення кредитного договору він перебував у такому стані внаслідок наявності у нього психічного розладу патологічний потяг до азартних ігор (лудоманія).

Згідно ч.1-ч.3 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Згідно ч.1 та ч.5 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідач не скористався правом самостійно звернутися до експертної установи з метою отримання необхідного йому висновку.

Окрім того, для призначення експертизи судом матеріали справи мають містити відомості, які свідчать про необхідність та можливість проведення експертизи.

ОСОБА_1 додав до своїх заяв численні медичні записи, кілька консультаційних висновків з яких вбачається діагноз: вегето-судинна дисфункція за змішаним типом; соматофорна вегетативна дисфункція за змішаним типом.

Відповідачем ОСОБА_1 не доведено яким чином вказані діагнози вливають на його дієздатність.

Враховуючи вищевикладене, підстав для призначення експертизи щодо психіатричного стану ОСОБА_1 не встановлено, тому у задоволенні його заяви слід відмовити.

Щодо клопотання про витребування доказів.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідач не надав доказів самостійного звернення до органу з метою отримати копію документів, що просить витребувати.

Тож, за відсутності доказів здійснення заходів для отримання доказів самостійно та відсутності необхідності у витребуванні, а тому суд вважає необхідним у клопотанні про витребування доказів, відмовити.

Щодо численних клопотань про зупинення провадження у справі, які однакові за своєю суттю.

18 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_2 про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у якій заявник просить обмежити цивільну дієздатність ОСОБА_1 та встановити над ОСОБА_1 піклування, призначивши ОСОБА_2 опікуном. Провадження у цій справі №522/25121/25-Е відкрите ухвалою від 21.11.2025.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 09.12.2025 у справі №522/25121/25-Е призначено судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Згідно до п.5 ч.1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Між двома справами, що розглядається, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, тобто факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Так, в Постанові Верховного Суду від 3 травня 2018 року по справі № 752/9802/17, зазначено, що визначаючи наявність підстав за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 924/645/18 та від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 13.09.2019 у справі № 912/872/18, від 21.02.2019 у справі № 910/974/18.

Крім того, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі №910/5425/18 та від 20.06.2019 року у справі №910/12694/18.

Предметом поданої заяви у справі №522/25121/25-Е є обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_1 .

Згідно ч.4 ст.36 ЦК України цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Тобто, подальше можливе обмеження дієздатності відповідача не впливає на вирішення цієї справи про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.05.2024.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 193, 194, 258, 260, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи залишити без задоволення.

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів залишити без задоволення.

Клопотання про зупинення провадження у справі від 18.11.2025, 18.11.2025, 18.12.2025 та 22.12.2025 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 23 грудня 2025 року.

Суддя В.Я.Бондар