Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5746/25
Номер провадження2/711/2685/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Петренка О.В.,

за участі секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,

представників позивача Гребенюк О.В., Блізнецова М.Є.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Юдіна В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2025 року ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), гарячого водопостачання (постачання гарячої води) та внесків, що сукупно складає 44 590,10 грн та заборгованість за інфляційну складову боргу, три відсотки річних і судові витрати (вхідний №25396/25, а.с.2-5).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ».

Оскільки в будинку АДРЕСА_1 встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, тому нарахування за послугу здійснювалися згідно п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідно до якого, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послугу здійснювалися згідно п.40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідно до яких, у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища.

У квартирі АДРЕСА_2 не встановлено квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показів вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності пропорційно опалювальній площі приміщення споживача відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 не встановлений, тому відповідно до п.21 Правил за надані послуги плата справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу.

Відповідно до п.26 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1182 від 11.12.2019, обсяги спожитої у будівлі гарячої води та обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) визначаються та розподіляються між споживачами відповідно до Методики розподілу.

Також позивач у позові зазначає, що типові договори приєднання на надання відповідних послуг згідно постанов Кабінету Міністрів України №830 та 1182 опубліковані на офіційному веб-сайті позивача за посиланням: https://khimvolokno.com.ua/dogovir-na-poslugu.

Фактом приєднання споживачів до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачами будь-яких дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка на надання послуги, факт отримання послуги.

З огляду на викладене, позивач робить висновок, що з відповідачами укладено договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст.642 ЦК України.

Відповідачі своєчасно, з січня 2021 року, не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), гарячого водопостачання (постачання гарячої води), а також не здійснювали оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг постачання теплової енергії згідно ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому №1021 від 17.09.2019, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.04.2025, складає 44 590,10 грн, що підтверджується листом-розрахунком по ОР №30321210.

Також позивач у позові зазначає про те, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2021 у справі №711/1304/21 було частково стягнуто з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 16307,26 грн, яка виникла станом на 01.01.2021.

З огляду на викладене позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), гарячого водопостачання (постачання гарячої води) та внесків, що сукупно складає 44 590 грн 10 коп, а також судові витрати.

Також позивач у позовній заяві просить суд солідарно стягнути з відповідачів інфляційну складову боргу, що, відповідно до розрахунку, становить 424,97 грн, та 3% річних з простроченої суми, що, відповідно до розрахунку, становить 148,66 грн. Означені позовні вимоги обгрунтовує положеннями ч.2 ст.625 ЦК України. Крім того, сплачений розмір судового збору позивач просить стягнути із відповідачів.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 08 год 50 хв 12 серпня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.33-34).

04 серпня 2025 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Юдіним В.С. до суду поданий відзив на позовну заяву, в прохальній частині якого цей учасник справи просить суд прийняти до розгляду відзив на позовну заяву та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (вхідний №31163, а.с.92-95).

Заперечення проти позовних вимог представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Юдін В.С. обгрунтовує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2021 з відповідача ОСОБА_1 була стягнута заборгованість за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 16307,26, а також нараховані інфляційні та 3 % річних, а всього 17930,98 грн.

На виконання даного судового рішення ОСОБА_1 було сплачено дану заборгованість в повному обсязі, що не заперечується позивачем, та підтверджується наданим ним листом-розрахунком заборгованості по ОР № 30321210.

Також представник відповідача у відзиві зазначає про те, що позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси 25 червня 2025 року, а тому за загальним правилом позовної давності строком в три роки, заборгованість за листом - розрахунком по ОР №30321210 мала бути розрахована не більш як за три роки з червня 2022, а не з січня 2021.

У цьому контексті представник відповідача зауважує, що при наданні правильного розрахунку, який має розпочинатися з червня 2022 в графі «Перерахунок» вказана сума (-896,16), також в графі «До сплати» за це й же місяць вказана сума (-20,09), тобто борг станом на червень 2022 у відповідачів відсутній. Також в графі за березень 2025 «Перерахунок» вказано (-22917,46), а до сплати (-21744,90), дані відомості роблять розрахунок заборгованості вкрай незрозумілим та не обґрунтованим, оскільки жодного пояснення до такого розрахунку позивачем не додано.

Щодо розрахунків по інфляційних втратах та 3% річних, то представник відповідача у відзиві констатує, що вони взагалі не заслуговують на увагу, оскільки дані розрахунки зроблені за 2021 рік, що виходить за межі строку позовної давності.

Щодо боргу за опалення та внесках, то представник відповідача у відзиві зазначає про те, що відповідачем ОСОБА_1 , у відповідності до платіжних інструкцій АТ КБ «Приватбанк» від 22.07.2025, сплачено борг по о/р НОМЕР_1 : 12 000 грн за тепло та 86,45 грн по внесках. Тому у відповідачів, по ОР № 30321210 за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 22.07.2025, відсутня заборгованість за опаленню та по внесках.

Що стосується боргу за гаряче водопостачання, то представник відповідача зазначає, що 07.05.2021 відповідачем ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 було встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, що підтверджується актом КП «Черкасиводоканал» та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2208.

З того часу відповідачі не є користувачами гарячого водопостачання, що підтверджується історією показників лічильників за період з 01.01.2020 по 31.07.2025, виданого КП «Черкасиводоканал». Також зауважує, що відповідач звернувся до ВП «Черкаська ТЕЦ» листом від 22.07.2025, в якому просив здійснити перерахунок заборгованості за послуги гарячого водопостачання за період з 07.05.2021 з урахуванням показників лічильника.

ВП «Черкаська ТЕЦ» 24.07.2025 надало відповідь на заяву ОСОБА_3 , згідно якої повідомило, що внесення змін нарахування плати за послугу гарячого водопостачання буде проводитися по лічильнику за адресою: АДРЕСА_3 , з моменту повірки та опломбування лічильника після повірки позивачем та без перерахунку за попередній період.

У зв`язку з цим, представник відповідача констатує, що ВП «Черкаська ТЕЦ» не звернуло уваги на те, що встановлений відповідачем лічильник пройшов повірку, яка була проведена уповноваженими працівниками КП «Черкасиводоканал» 30.04.2025, що підтверджується актом КП «Черкасиводоканал».

Підсумовуючи викладене, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Юдін В.С. робить висновок, що за наявності у квартирі відповідача засобу обліку води оплата за надані послуги здійснюється згідно з показаннями такого засобу, за винятком випадку виявлення його несправності, що не підлягає усуненню, а тому вважає, що позивач безпідставно відмовив ОСОБА_1 в перерахунку заборгованості по гарячій воді.

07 серпня 2025 року позивачем подана до суду відповідь на відзив у прохальній частині якої цей учасник справи просить суд долучити відповідь на відзив до матеріалів справи та задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості за послугу гарячого водопостачання (постачання гарячої води), а також заборгованість за інфляційну складову боргу, 3% річних та судовий збір у повному обсязі (вхідний №31385/25, а.с.108-110).

Відповідь на відзив позивач обгрунтовує тим, що лист-розрахунок по О/Р 30321210 є по суті випискою з особового рахунку, що є належним доказом по нарахуванням по особовому рахунку відповідачів, підписаний бухгалтером теплопостачальної організації як спеціалістом відповідальним за даний напрямок роботи, а тому є належним і допустимим доказом, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові Вищого господарського суду України від 06.04.2017 у справі №905/2009/15.

Також позивач у відповіді на відзив зазначає, що сума в колонці «перерахунок» листа-розрахунку в розмірі 22917,46 грн за березень 2025 року є сумою, яка не задоволена рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2021 по справі №711/1304/25 і яка підлягала до списання по о/р НОМЕР_1 . Сума в колонці «перерахунок» в розмірі 896,15 грн є коригуванням нарахувань за послугу гарячого водопостачання і вказана переплата в розмірі 20,09 грн стосується лише червня 2022 року. У зв`язку з цим, позивач зазначає, що твердження представника відповідача, що борг, станом на червень 2022 року, відсутній є хибним, що знаходить своє підтвердження в колонці «сальдо на кінець» за вказаний місяць.

Щодо застосування строку позовної давності, то позивач у відповіді на відзив зазначає, що оскільки з 12.02.2020 на всій території України запроваджений загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023, а з 24.02.2022 в України введено воєнний стан і відповідно станом на 25.06.2025 (дата подання позову) діяв на всій території України, позивач звернувся з вимогами до суду в межах строку позовної давності.

Відносно боргу за опалення та внески, то позивач у відповіді на відзив зазначає, що відповідачем ОСОБА_1 22.07.2025 сплачено за послугу з централізованого опалення в розмірі 12000 грн, а також сплачено 86,45 грн за внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг постачання теплової енергії, гарячої води, тому до суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу.

Щодо боргу за гаряче водопостачання, то позивач у відповіді на відзив зазначає про те, що згідно п.28 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1182 від 11.12.2019, розподіл обсягів спожитої у будівлі послуги та обсягів теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання здійснює виконавець або визначена власником (співвласниками) будівлі інша особа, що здійснює розподіл обсягів послуги, відповідно до обраної моделі договірних відносин. Споживач надає виконавцю інформацію про кількість осіб, які фактично користуються послугою у приміщенні (квартирі) споживача, та інші вихідні дані, необхідні для застосування обраного способу розподілу обсягів послуги відповідно до Методики розподілу.

Споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення змін до договору.

Пунктом 45 означених Правил індивідуальний споживач зобов`язаний надавати виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором. Надавати інформацію щодо площі квартири (приміщення) для розподілу обсягів теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Аналізуючи означені положення законодавства, позивач робить висновок, що оскільки відповідач лише 22.07.2025 надав акт від 07.05.2021 щодо опломбування лічильника на воду і лічильник не був прийняти на абонентський облік до дати звернення з відповідною заявою, тому плата за послугу гарячого водопостачання за вказаний період заборгованості правомірно нараховувалася згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на кожну зареєстровану особу.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 серпня 2025 року прийнято заяву приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», що подана представником за довіреністю Гребенюк Оксаною Вікторівною, про зменшення позовних вимог у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг; розгляд цивільної справи за позовом приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг, вирішено здійснювати з врахуванням заяви приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», що подана представником за довіреністю Гребенюк Оксаною Вікторівною, про зменшення позовних вимог від 05.08.2025 (вхідний №31596/25 від 07.08.2025); у розгляді цивільної справи №711/5746/25 оголошено перерву до 15 год 00 хв 16 жовтня 2025 року (а.с.117-118).

Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.10.2025 відкладено розгляд справи до 15 год 20 хв 11 листопада 2025 року (а.с.139-141).

Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.11.2025 відкладено розгляд справи до 09 год 00 хв 16 грудня 2025 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Юдіна В.С. про відкладення розгляду справи (а.с.145-146, 149-150).

У судовому засіданні представник позивача Блізнецов М.Є. позовні вимоги, у редакції заяви приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», що подана представником за довіреністю Гребенюк Оксаною Вікторівною, про зменшення позовних вимог від 05.08.2025, підтримав повністю з підстав, що викладені у позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за послугу з гарячого водопостачання (постачання гарячої води), заборгованості за інфляційну складову боргу, три відсотки річних у загальному розмірі 33 927,94 грн та судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Юдін В.С. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Просив суд ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причин не прибуття в судове засідання суду не повідомила, про день, час та місце проведення судових засідань щоразу була повідомлена належним чином, а саме: шляхом направлення судових повісток про виклик у судове засідання на адресу місця її реєстрації проживання, що підтверджується матеріалами справи (а.с.66, 123, 155), які щоразу поверталися до суду з підстав: адресат відсутній за вказаною адресою, що є належним повідомлення учасника справи про день, час та місце розгляду справи в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України.

Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання до суду не подала, тому суд, заслухавши думку представників сторін, які з`явилися в судове засідання, які не заперечили проти розгляду справи у відсутність відповідача ОСОБА_2 , керуючись ч.1 ст.223 ЦПК України, постановив протокольну ухвалу про розгляд справи №711/5746/25 у відсутність означеного учасника справи.

16 грудня 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 16 год 30 хв 22 грудня 2025 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальні позиції представників позивача Гребенюк О.В. та Блізнецова М.Є., висловлені як письмово, так і під час проголошення вступного слова, а також процесуальну позицію представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Юдіна В.С., що викладена як письмово, так і під час проголошення вступного слова, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі ліцензії №374 від 30.11.2012, що видана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (а.с.21), та рішень Черкаської міської ради «Про забезпечення населення гарячим водопостачанням та центральним опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ» № 520 від 24.05.2000 (а.с.15-16) та «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг населенню м. Черкаси» № 1480 від 31.10.2007 (а.с.17), забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у місті Черкаси.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.05.2018 судом встановлено, що основним видом економічної діяльності Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» є виробництво електроенергії (а.с.19).

На підставі витягу з Положення про Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» (далі - Положення) суд встановив, що Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» заснований на приватній власності ПрАТ «Черкаське хімволокно». Крім того, відповідно до п.2.6 Положення, суд встановив, що Відокремлений підрозділ має право бути позивачем, відповідачем та третьою особою в судових органах, від імені засновника вступати у встановлені законом правовідносини з іншими юридичними та фізичними особами (а.с.22).

Із листа-розрахунку по ОР №30321210 суд встановив, що надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води) до квартири АДРЕСА_2 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (а.с.6).

Із рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про встановлення розміру внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель, які приєднані до інженерних мереж ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» №1021 від 17.09.2019 суд встановив, що цим органом місцевого самоврядування встановлено розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води власникам (співвласникам) будівель, які приєднані до інженерних мереж ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно в розрізі кожної будівлі окремо згідно з додатком. Із графі №642 Додатку до означеного рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради суд встановив, що розмір внеску по будинку АДРЕСА_1 всього складає 2572,94 грн (у рік: 35,74 грн, у квартал 8,94 грн) (а.с.18).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, відповіді Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №8661/12198-01-10 від 02.05.2025 за адресою: квартира АДРЕСА_2 , за якою рахується заборгованість перед позивачем, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані відповідно з 13.05.2019 та 20.08.2002 і дотепер (а.с.9.10).

Вказаний юридичний факт також підтверджується і довідками Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №13074/19202-01-10 та 13075/19201-01-10 від 30.06.2025, що витребувані судом (а.с.31-32).

Таким чином, з досліджених у судовому засідання матеріалів справи, суд встановив, що відповідачі були споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які їм надавало приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ».

З листа-розрахунку по ОР №30321210 суд встановив, що за період з 01.01.2021 до 01.04.2025 відповідачі мають заборгованість перед Відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані їм послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внесків у загальному розмірі 44 590 грн 10 коп (11 149,34 грн борг по опаленню, 33 354,31 грн борг по гарячому водопостачанню, та 86,45 грн борг по внесках), оскільки оплата послуг відповідачами взагалі не проводилась.

Також з листа-розрахунку по ОР №30321210, що міститься на а.с.6, суд встановив, що за період з 01.01.2021 до 01.04.2025 позивачем здійснено нарахування відповідачам вартості житлово-комунальної послуги з гарячого водопостачання з призми кількості зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_2 осіб, а не з призми показників лічильника гарячого водопостачання. Вказану обставину визнав представник позивача у судовому засіданні.

Крім того, з розрахунків 3% річних та інфляційних втрат по о/р НОМЕР_1 суд встановив, що позивачем нараховано відповідачам, за період з січня 2021 року до грудня 2021 року, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, що складає 148,66 грн (а.с.8), та інфляційні втрати за період із січня 2021 року до жовтня 2021 року включно, що становить 424,97 грн (а.с.7).

Із копії рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2021 у справі №711/1304/21 суд встановив, що з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з теплопостачання, гарячого водопостачання в сумі 16307,26 грн, інфляційні в сумі 1004,01 грн. та 3% річних в сумі 619,71грн., а всього 17930,98 грн. Водночас із мотивувальної частини означеного судового рішення суд встановив, що заборгованість стягнута за житлово-комунальні послуги, що надавалися ОСОБА_1 ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» до квартири АДРЕСА_2 , за період часу з 01.01.2013 до 01.01.2021 (а.с.11-13).

Частиною 3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262-IV передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Частиною 2 ст.3 означеного Закону встановлено, що Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Суд перевірив факт набрання рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07.10.2021 у справі №711/1304/21законної сили шляхом використання даних Єдиного державного реєстру судових рішень і встановив, що означене судове рішення набрало законної сили 08 листопада 2021 року (реєстраційний номер судового рішення: 100251614).

Із платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 22.07.2025 суд встановив, що ОСОБА_1 сплатив ПрАТ «Черкаське хімволокно» 86,45 грн у рахунок сплати внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії та постачання гарячої води (а.с.98).

Також із платіжної інструкції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 22.07.2025 суд встановив, що ОСОБА_1 сплатив ПрАТ «Черкаське хімволокно» 12000 грн у рахунок сплати боргу за теплопостачання (а.с.104).

Із копії акту, складеного контролером служби КП «Черкасиводоканал» 07.05.2021, суд встановив, що означеним працівником було опломбовано, зокрема лічильник гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_2 , а саме: №К00039, 2001 року випуску, який 30.04.2021 пройшов повірку (а.с.101).

Крім того з копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2208, що складений 30.04.2021 Державним підприємством «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» відносно лічильника води №К00039, 2001 року випуску, суд встановив, що означений лічильник води відповідає вимогам ДСТУ 3580-97 та експлуатаційним документам, а тому строк дії свідоцтва є чинним до 30.04.2025 (а.с.102).

Із копії історії показників лічильників за період з 01.01.2020 до 31.07.2025, що підготовлений службою обліку реалізації води і стоків КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, суд встановив, що 07.05.2021 у квартирі АДРЕСА_2 , споживачем у якій рахується ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) був опломбований лічильник гарячої води КВ-1,5 №К00039 з показниками 612,6 м3. Також з означеного засобу доказування суд встановив, що споживачем ОСОБА_1 , у період часу з 18.11.2021 до 11.06.2025, подавалися показники лічильника гарячого водопостачання через сайт КП «Черкасиводоканал»; станом на 11.06.2025 показники лічильника гарячого водопостачання становлять 636 м3, тобто відповідачами за період з 07.07.2021 до 11.06.2025 спожито 23,4 м3 гарячої води (636 612,6) (а.с.103, 134).

Також у судовому засіданні була досліджена заява ОСОБА_1 від 22.07.2025, що адресована ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ», зі змісту якої суд встановив, що позивач прохав відповідача здійснити перерахунок заборгованості за послуги гарячого водопостачання з 07.05.2021 по теперішній час з врахуванням показників лічильника обліку гарячого водопостачання (а.с.99). Згідно відповіді ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» №24/4671 від 24.07.2025 суд встановив, що позивач, розглянувши заяву від 22.07.2025, повідомив відповідача про те, що внесення змін нарахувань плати за послугу гарячого водопостачання буде проводиться по лічильнику за адресою: АДРЕСА_3 , з моменту повірки та опломбування лічильника після повірки та без перерахунку за попередній період (а.с.100).

Із копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ИИ-5114, що складений 21.07.2025 товариством з обмеженою відповідальністю «Еталон-АСП» відносно лічильника води №К00039, 2001 року випуску, суд встановив, що означений лічильник води відповідає вимогам ДСТУ 3580-97, а тому строк дії свідоцтва є чинним до 31.07.2029 (а.с.129).

Крім того з відповіді КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради №3745/26 від 13.08.2025 на адвокатський запит представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Юдіна В.С. суд встановив, що за адресою: АДРЕСА_3 встановлений лічильник гарячої води, який опломбований 07.05.2021 з показником 612,6 м3; повірка лічильника була проведена 31.07.2025 та чинна до 31.07.2029 (а.с.133).

Отже, суд встановив, що спір між сторонами обумовлений тим, що в спірний період (з 01.01.2021 до 01.04.2025) позивач вважає, що правильним є нарахування відповідачам вартості такої житлово-комунальної послуги як гаряче водопостачання з призми кількості зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_2 , а, зокрема, відповідач ОСОБА_1 стверджує, що в означений період вартість гарячого водопостачання підлягала нарахуванню ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» з призми кількості фактично спожитої відповідачами гарячої води згідно показників лічильника води, який у встановленому законом порядку був повірений та опломбований, показники якого передавалися через сайт КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради.

Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків.

Частиною 4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05.06.2014 у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин (січень 2021 року березень 2025 року) (далі Закон №1314) передбачено, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну енергію і газ) проводиться за рахунок тарифів на електро- і газопостачання. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» № 2119-VIII від 22.06.2017 у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин (січень 2021 року березень 2025 року) (далі Закон №2119) передбачено обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно з наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», міжповірочний інтервал лічильників води складає чотири роки.

Відповідно до п.п. 12 п. 48 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1182 від 11.12.2019 у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин (січень 2021 року березень 2025 року) (далі - Правила №1182), виконавець зобов`язаний контролювати дотримання установлених міжповірочних інтервалів для засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузлів комерційного обліку, а у разі укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем - вузлів розподільного обліку.

Згідно з п. 7 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 №474 (далі Порядок №474), виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або через цифрову інтегровану інформаційно-аналітичну систему «Єдина платформа житлово-комунальних послуг» (далі - Єдина платформа) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця) з автоматичним підтвердженням факту доставки та отримання повідомлення, або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

Аналіз вищенаведених положень законодавства свідчить, що саме виконавець (постачальник комунальної послуги) зобов`язаний контролювати строк проведення періодичної повірки засобів вимірюваної техніки, що використовуються споживачем для обліку обсягу спожитих комунальних послуг, та повідомляти споживача про необхідність проведення відповідної повірки незалежно від того чи споживачу відомо про міжповірочні інтервали чи ні.

Загалом аналіз зазначених вище положень законодавства дає підстави для висновку, що за наявності засобу обліку гарячого водопостачання оплата за надані послуги здійснюється згідно з показаннями такого засобу, за винятком випадку виявлення його несправності, що не підлягає усуненню.

Тобто, підставою для нарахувань позивачем за первісним позовом плати за послуги постачання гарячої води згідно норм споживання є виключно умова несправності лічильника.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22.02.2023 у справах № 753/2748/20 (провадження № 61-18711св20) та № 759/23657/20 (провадження №61-21217св21).

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи лічильник води №К00039, 2001 року випуску, який встановлено відповідачами у квартирі АДРЕСА_2 задля обліку обсягів споживання гарячої води, житлово-комунальна послуга з постачання якої надається їм позивачем, повірений у встановленому законом порядку 30.04.2021 та опломбований КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради 07.05.2021, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2208, що складений Державним підприємством «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», зі строком дії до 30.04.2025 (а.с.102), актом опломбування лічильника води від 07.05.2021 (а.с.101), історією показників лічильників КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (а.с.103) та листом КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради №3745/26 від 13.08.2025 (а.с.133). Згідно означених засобів доказування суд встановив, що лічильник гарячої води №К00039, 2001 року випуску, відповідає вимогам ДСТУ 3580-97 та експлуатаційним документам, а тому строк дії його повірки є чинним до 30.04.2025.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу учасників справи, що неповідомлення споживачами виконавця відповідної житлово-комунальної послуги про повірку відповідного засобу вимірювальної техніки у встановленому законом порядку не є підставою для нарахування виконавцем відповідної комунальної послуги її вартості з призми нормативів (норм) споживання. Також суд звертає увагу учасників справи, що позивач, отримавши засоби доказування, що безумовно свідчать про проведення відповідачами як споживачами відповідної житлово-комунальної послуги повірки вимірювальної техніки 30.04.2021, що обліковує обсяг споживання гарячої води, мав об`єктивну можливість здійснити перерахунок вартості спожитих відповідачами обсягів споживання гарячої води та її вартості, однак таких дій не вчинив.

Крім того, п. 6 ч.1 ст.3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Отже, для приватного права апріорі властивою є така засада цивільного законодавства, як розумність.

Згідно правового висновку щодо застосування означеної норми матеріального права, що викладений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.06.2024 у справі №712/3590/22 (провадження № 61-14297сво23), розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Також такі загальні засади цивільного судочинства як справедливість, добросовісність та розумність визначають єдиний принцип, який наповнює цивільне право критеріями моральної оцінки поведінки всіх учасників цивільних відносин. Отже, розумність поведінки учасників цивільних відносин має оцінюватися одночасно з критеріями добросовісності та справедливості.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що нарахування відповідачам вартості житлово-комунальної послуги в період часу з травня 2021 року до березня 2025 року, тобто в період коли лічильник гарячого водопостачання, який встановлений у квартирі АДРЕСА_2 , був у встановленому законом порядку повірений та опломбований, беручи до уваги, що під час наступної його повірки (31.07.2025) не встановлено будь-яких його несправностей, тому суд дійшов висновку, що нарахування позивачем в означений період у часі вартості гарячого водопостачання з призми нормативів (норм) споживання не відповідає загальним засадам цивільного судочинства, а саме: справедливості, добросовісності та розумності. Такий висновок суду грунтується на тому, що позивач не надав у період часу з 01.05.2021 до 01.04.2025, відповідачам житлово-комунальну послугу з гарячого водопостачання на загальну суму 33 354,31 грн, оскільки відповідачі за цей час спожили лише 23,4 м3 гарячої води, вартість якої є значно меншою, аніж вартість, що заявлена відповідачем до стягнення.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте позивач не довів у процесуальний спосіб ту обставину, що неповідомлення споживачами про повірку вимірювальної техніки є безумовною підставою для нарахування вартості відповідної житлово-комунальної послуги, зокрема гарячого водопостачання, з призми нормативів (норм) споживання, а не з призми показників такої вимірювальної техніки, що у встановленому законом порядку повірена. У зв`язку з цим, суд відхиляє заперечення представника позивача, що викладені у відповіді на відзив у розділі «Щодо боргу за гаряче водопостачання».

Отже, суд встановив, що у період часу з травня 2021 року до 01 квітня 2025 року, нарахування позивачем відповідачам вартості житлово-комунальної послуги з постачання гарячої води з призми нормативів споживання на осіб, зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_2 , суперечить обставинам, встановленим під час розгляду справи, що є підставою для відмови в задоволенні позову в частині стягнення вартості гарячого водопостачання з відповідачів у солідарному порядку за період з 01.05.2021 до 01.04.2025.

Водночас суд не має об`єктивної процесуальної можливості здійснити розрахунок вартості спожитої відповідачами житлово-комунальної послуги з гарячого водопостачання з призми обсягів спожитої гарячої води за період з 01.05.2021 до 01.04.2025 згідно показників лічильника, оскільки у тарифах на опалення та підігрів води як додатку до позовної заяви (а.с.14) вартість 1 м3 в 2022-2025 рр гарячої води чітко не визначена, а зазначена як «Диференційовані тарифи» та «Зміни», а рішень Черкаської міської ради №299 від 12.04.2022 та №320 від 28.04.2022, яким затверджені такі тарифи в 2022 році позивач до матеріалів справи не долучив; крім того з означеного засобу доказування суд встановив, що він не містить тарифів, зокрема на оплату вартості гарячого водопостачання за період 2023-2025 рр, що є процесуальною перешкодою для розрахунку судом вартості спожитої відповідачами житлово-комунальної послуги за період з 01.05.2021 до 01.04.2025.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідачів у солідарному порядку вартості житлово-комунальної послуги з постачання гарячої води за період з 01.01.2021 до 30.04.2021, то суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон №2189), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Серед основних зобов`язань споживача Закон №2189 визначає оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189).

Частиною 3 ст.9 Закону №2189 встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Означеним положенням Закону №2189 кореспондуються положення кодифікованого закону, а саме: ст. 67, 68 ЖК України, якими передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Таким чином, відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розумінні положень Закону №2189 та ЖК України, що їм надає ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» за вказаною вище адресою.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Частиною 1 ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які, станом на момент виникнення заборгованості (з 01.01.2021 до 30.04.2021), були і продовжують бути зареєстрованими, станом на день розгляду справи, за адресою: АДРЕСА_3 , мали право на проживання у цьому об`єкті нерухомості, були споживачами послуги, що надавалася позивачем до вказаної квартири, проте своєчасно та у повному обсязі не вносили плату за надану послугу з гарячого водопостачання тому, згідно з розрахунком ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», зобов`язані сплатити заборгованість по оплаті вказаної послуги за період з 01.01.2021 до 30.04.2021 у розмірі 2235 грн 03 коп (595,36 грн січень 2021 року (стовбець «Нарах. гвп» листа-розрахунку по ОР №30321210; 595,36 грн лютий 2021 року (стовбець «Нарах. гвп» листа-розрахунку по ОР №30321210; 595,36 грн березень 2021 року (стовбець «Нарах. гвп» листа-розрахунку по ОР №30321210; 448,95 грн квітень 2021 року (548,40 стовбець «До сплати» листа-розрахунку по ОР №30321210 99,45 грн (стовбець «Нарах. м2» листа-розрахунку по ОР №30321210, тобто вартість централізованого опалення)).

Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачами не надано суду доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті означеної житлово-комунальної послуги, а також свого контррозрахунку заборгованості, або ж доказів про повне погашення заборгованості, що утворилася у зв`язку з неналежним виконанням ними зобов`язань з оплати за отриману комунальну послугу, а також і доказів повірки лічильника обліку споживання гарячої води в означений період у часі. Крім того, відповідачами не доведено наявності розбіжності між здійсненими сплатами та тими сплатами, що відображені позивачем у листі-розрахунку по ОР №30569012. Також у матеріалах справи відсутні докази, що позивач неналежно надавав послуги, або відповідачі відмовилися у встановленому законом порядку від отримання вказаних послуг.

З огляду на встановлені факти і безпосередньо досліджені докази, які їх підтверджують, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до часткового задоволення, оскільки встановлено, що позивач у період з 01.01.2021 до 30.04.2021 був надавачем комунальної послуги з постачання гарячої води, ним надана відповідна послуга відповідачам як споживачам такої послуги, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами (а.с.14) та не спростовані відповідачами, а тому до стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягає заборгованість за послугу з гарячого водопостачання (постачання гарячої води) у розмірі 2235,03 грн, що сукупно утворилася за період з 01.01.2021 до 01.05.2021.

Щодо заперечень представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Юдіна В.С., що викладені у відзиві на позовну заяву, з призми звернення позивача до суду поза межами строку позовної давності, то суд зазначає про таке.

Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.3,4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, за змістом ст. 256, 261 ЦК України, позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України), установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

У зв`язку із цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Разом з тим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Воєнний стан неодноразово було продовжено і є діючим, станом на день розгляду судом цієї справи.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, п. 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки з 12.03.2020 на всій території України запроваджений загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан і відповідно станом на 25.06.2025 (дата подання позовної заяви) діяв на усій території України, позивач звернувся з вимогами про стягнення боргу за період з 01.01.2021 до 01.05.2021 в межах строку позовної давності.

Отже, заперечення представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Юдіна В.С. щодо звернення позивача до суду поза межами строку позовної давності є помилковим, а тому відхиляється судом.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання, то суд зазначає про таке.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом з розрахунків 3% річних та інфляційних втрат по о/р НОМЕР_1 , позивачем нараховано відповідачам, за період з січня 2021 року до грудня 2021 року, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, що складає 148,66 грн (а.с.8), та інфляційні втрати за період із січня 2021 року до жовтня 2021 року включно, що становить 424,97 грн (а.с.7).

Водночас судом встановлено, що нарахування позивачем у період часу з травня 2021 року до 01 квітня 2025 року відповідачам вартості житлово-комунальної послуги з постачання гарячої води з призми нормативів споживання на осіб, зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_2 , суперечить обставинам, встановленим під час розгляду справи, а тому дійшов висновку про відмови в задоволенні позову в частині стягнення вартості комунальної послуги з гарячого водопостачання з відповідачів у солідарному порядку за період з 01.05.2021 до 01.04.2025.

У зв`язку з цим, позовна вимога про стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасну оплату комунальної послуги з постачання гарячої води за період з 01.05.2021 до відповідно грудня та жовтня 20021 року є необгрунтованою, а тому такою, що задоволенню не підлягає.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність розгляду означеної позовної вимоги з призми заборгованості з 3% річних та інфляційних втрат, що виникла у зв`язку з простроченням відповідачами грошового зобов`язання з оплати гарячого водопостачання за період з 01.01.2021 до 30.04.2021, а з оплати вартості комунальної послуги з централізованого опалення, то за 2021 рік, оскільки оплата відповідачами означеної комунальної послуги мала місце 22.07.2025 (а.с.104).

Таким чином, розрахунок інфляційних втрат є наступним:

1.період боргу: січень 2021 року; сума простроченої заборгованості: 1221,11 грн (613,40 грн централізоване опалення; 595,36 грн гаряче водопостачання); період нарахування інфляційних: березень 2021 січень 2022; відсоток інфляції: 1,08926073; інфляційні: 109 грн;

2.період боргу: лютий 2022 року; сума простроченої заборгованості: 1392,25 грн (796,89 грн централізоване опалення; 595,36 грн гаряче водопостачання); період нарахування інфляційних: квітень 2021 січень 2022; відсоток інфляції: 1,07105283; інфляційні: 98,92 грн;

3.період боргу: березень 2021 року; сума простроченої заборгованості: 1117,92 грн (522,56 грн централізоване опалення; 595,36 грн гаряче водопостачання); період нарахування інфляційних: травень 2021 січень 2022; відсоток інфляції: 1,063360758; інфляційні: 71,11 грн;

4.період боргу: квітень 2021 року; сума простроченої заборгованості: 548,40 грн; період нарахування інфляційних: червень 2021 січень 2022; відсоток інфляції: 1,04995812; інфляційні: 27,40 грн;

5.за період з травня 2021 до червня 2021 інфляційні втрати нарахуванню не підлягають, оскільки вартість централізованого опалення позивачем у листі-розрахунку визначена 0,00 грн, а нарахування інфляційних втрат на вартість гарячого водопостачання є об`єктивно неможливою з підстав того, що вартість означеної комунальної послуги підлягала визначенню надавачем такої послуги з призми показників повіреного лічильника;

6.період боргу: липень 2021 року; сума простроченої заборгованості: 12,35 грн (внески, що сплачені відповідачами 22.07.2025); період нарахування інфляційних: вересень 2021 січень 2022; відсоток інфляції: 1,04891341; інфляційні: 0,60 грн;

7.за період з серпня 2021 до вересня 2021 інфляційні втрати нарахуванню не підлягають, оскільки вартість централізованого опалення позивачем у листі-розрахунку визначена 0,00 грн, а нарахування інфляційних втрат на вартість гарячого водопостачання є об`єктивно неможливою з підстав того, що вартість означеної комунальної послуги підлягала визначенню надавачем такої послуги з призми показників повіреного лічильника;

8.період боргу: жовтень 2021 року; сума простроченої заборгованості: 217,49 грн (вартість централізованого опалення, що сплачена відповідачами 22.07.2025); період нарахування інфляційних: грудень 2021 січень 2022; відсоток інфляції: 1,01907800; інфляційні: 4,15 грн.

Отже, сукупний розмір інфляційних втрат за період з 01.01.2021 до 01.10.2021 складає 311,18 грн, що підлягають стягненню солідарно з відповідачів.

Водночас розрахунок 3% річних є наступним:

1.період боргу: січень 2021 року; сума простроченої заборгованості: 1221,11 грн (613,40 грн централізоване опалення; 595,36 грн гаряче водопостачання); початок нарахування річних: 21.02.2021; кінець нарахування річних: 31.01.2021; кількість днів прострочення: 345; сума річних: 34,63 грн;

2.період боргу: лютий 2022 року; сума простроченої заборгованості: 1392,25 грн (796,89 грн централізоване опалення; 595,36 грн гаряче водопостачання); початок нарахування річних: 21.03.2021; кінець нарахування річних: 31.01.2021; кількість днів прострочення: 317; сума річних: 36,27 грн;

3.період боргу: березень 2021 року; сума простроченої заборгованості: 1117,92 грн (522,56 грн централізоване опалення; 595,36 грн гаряче водопостачання); початок нарахування річних: 21.04.2021; кінець нарахування річних: 31.01.2021; кількість днів прострочення: 286; сума річних: 26,28 грн;

4.період боргу: квітень 2021 року; сума простроченої заборгованості: 548,40 грн; початок нарахування річних: 21.05.2021; кінець нарахування річних: 31.01.2021; кількість днів прострочення: 256; сума річних: 11,54 грн;

5.за період з травня 2021 до червня 2021 3% нарахуванню не підлягають, оскільки вартість централізованого опалення позивачем у листі-розрахунку визначена 0,00 грн, а нарахування 3% на вартість гарячого водопостачання є об`єктивно неможливою з підстав того, що вартість означеної комунальної послуги підлягала визначенню надавачем такої послуги з призми показників повіреного лічильника;

6.період боргу: липень 2021 року; сума простроченої заборгованості: 12,35 грн (внески, що сплачені відповідачами 22.07.2025); початок нарахування річних: 21.08.2021; кінець нарахування річних: 31.01.2021; кількість днів прострочення: 164; сума річних: 0,17 грн;

7.за період з травня 2021 до червня 2021 3% нарахуванню не підлягають, оскільки вартість централізованого опалення позивачем у листі-розрахунку визначена 0,00 грн, а нарахування 3% на вартість гарячого водопостачання є об`єктивно неможливою з підстав того, що вартість означеної комунальної послуги підлягала визначенню надавачем такої послуги з призми показників повіреного лічильника;

8.період боргу: жовтень 2021 року; сума простроченої заборгованості: 217,49 грн (вартість централізованого опалення, що сплачена відповідачами 22.07.2025); початок нарахування річних: 21.11.2021; кінець нарахування річних: 31.01.2021; кількість днів прострочення: 72; сума річних: 1,29 грн;

9.період боргу: грудень 2021 року; сума простроченої заборгованості: 758,58 грн (вартість централізованого опалення, що сплачена відповідачами 22.07.2025); початок нарахування річних: 21.01.2022; кінець нарахування річних: 31.01.2021; кількість днів прострочення: 11; сума річних: 0,69 грн.

Отже, сукупний розмір 3% річних за період з 01.01.2021 до 01.12.2021 складає 110,87 грн, що підлягають стягненню солідарно з відповідачів.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання є частково обгрунтованою, а тому такою, що підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №483 від 20.05.2025 (а.с.86).

Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів боргу за оплату житлово-комунальних послуг обгрунтованими і задовольнив їх на суму 2 657,08 грн (2235,03 грн заборгованості за житлово-комунальні послуги, 311,18 грн інфляційні втрати, та 110,87 грн 3% річних), що складає 7,83% від ціни позову (2 657,08 грн / 33 927,94 грн (ціна позову згідно заяви про зменшення позовних вимог), тому із відповідачів на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, у рівних частках підлягає стягненню судовий збір в сумі 237,09 грн (3028 грн х 0,0783), тобто з кожного по 118,55 грн.

Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_2 та (або) відповідач ОСОБА_1 звільнені від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Водночас, питання розподілу витрат відповідача ОСОБА_1 на надання професійної правничої допомоги суд не здійснює, оскільки крім попередньо (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, де міститься інформація про розмір означених витрат, матеріали справи не містить доказів, перелік яких викладений у ст.137 ЦПК України. Крім того у відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Юдін В.С. вказав, що докази надання правничої допомоги будуть надані до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Керуючись ст. 13, 76, 77, 80, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послугу з гарячого водопостачання (постачання гарячої води), за період з 01.01.2021 до 01.05.2021, у розмірі 2235 (дві тисячі двісті тридцять п`ять) гривень 03 (три) копійки.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за інфляційну складову боргу в розмірі 311 (триста одинадцять) гривень 18 (вісімнадцять) копійок та три відсотки річних у розмірі 110 (сто десять) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок, а всього 422 (чотириста двадцять дві) гривні 05 (п`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» в рівних частках судовий збір в сумі 237 (двісті тридцять сім) гривень 09 (дев`ять) копійок, тобто з кожного по 118 (сто вісімнадцять) гривень 55 (п`ятдесят п`ять) копійок.

У іншій частині позовну заяву залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 22 грудня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», код ЄДРПУО: 00204033: місцезнаходження: м.Черкаси, проспект Хіміків, 76.

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: невідомий, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий: О. В. Петренко