Справа № 214/8426/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження по справі

(у частині вимог)

09 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку загального позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №214/8426/25 за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Бражника Дениса Сергійовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Саксаганський відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бражник Д.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 25.08.2025 (зареєстровано 26.08.2025), в якій просив суд: звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , скасувавши арешт, накладений на все майно ОСОБА_4 постановою державного виконавця Саксаганського ВДВС м. Кривого Рогу Лавриненко Н.М. від 23.03.2007 (серія АЕ986348, АА 767645), р/н обтяження 5044853; звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , скасувавши арешт, накладений на все майно ОСОБА_4 постановою державного виконавця Саксаганського ВДВС м. Кривого Рогу Лавриненко Н.М. від 23.03.2007 (серія АЕ986346, АА 767342), р/н обтяження 5044806; судові витрати залишити за позивачем.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12.04.2002, виданого Управлінням ЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, співвласниками житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . У порядку спадкування за законом належну ОСОБА_4 частку квартири в рівних частках успадкували його дружина та діти. Крім того, у порядку спадкування за заповітом ОСОБА_4 набув у власність частку квартири, що за життя належала ОСОБА_5 , в результаті чого його частка у праві власності склала 2/3, в той час як частка ОСОБА_1 1/3. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 . Єдиним спадкоємцем майна після його смерті є рідний брат ОСОБА_1 , який фактично прийняв спадщину. У червні 2025 року ОСОБА_1 , діючи через представника, звернувся до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва, однак постановою від 06.06.2025 у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у зв`язку з виявленням арешту на майні ОСОБА_4 (спадкодавця), а саме, арешту, накладеного постановою від 23.03.2007 АЕ986348, АА767645, винесеною державним виконавцем Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг Лавриненко Н.М., реєстрація обтяження 30.05.2007, реєстраційний №5044853, об`єкт обтяження усе майно, ким зареєстровано Сьома Криворізька державна нотаріальна контора. Крім того, було виявлено наявність обтяження на майні спадкоємця ОСОБА_1 , а саме, арешту, накладеного постановою від 23.03.2007 АЕ986346, АА767342, винесеною державним виконавцем Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг Лавриненко Н.М., реєстрація обтяження 30.05.2007, реєстраційний №5044806, об`єкт обтяження усе майно, ким зареєстровано Сьома Криворізька державна нотаріальна контора. За інформацією Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавчі провадження, в рамках яких було накладено арешт, знищено за закінченням терміну зберігання. Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння майном, за відсутності правових підстав для його застосування після смерті ОСОБА_4 , що позбавляє позивача як єдиного та фактично одноособового власника квартири АДРЕСА_1 , на реалізацію спадкових прав після смерті брата, тому за їх захистом він вимушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 29.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання; розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 22.09.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 19.11.2025 закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду по суті.

Про свою участь в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бражник Д.С. не заявили, останній попередньо через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про участь в судовому засіданні не заявили, повідомлялися у встановленому законом, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило. Правом на подання відзиву на позов відповідачі не скористались.

Суд, дослідивши зміст та вимоги позовної заяви, письмові матеріали цивільної справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі в частині вимог щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12.04.2002, виданого Управлінням ЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , набули у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 у порядку приватизації згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Право спільної сумісної власності зареєстроване за ними КП «Криворізьке БТІ» ДОР в реєстровій книзі 219П-34-34.

У рамках процесу декомунізації та деколонізації об`єктів топонімії населених пунктів Дніпропетровської області, що містять символіку російської імперської політики, відповідно до розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 26.07.2024 №Р-314/0/3-24 «Про перейменування об`єктів топонімії населених пунктів Дніпропетровської області» вул. Співдружності у м. Кривому Розі перейменовано на «вул. Олексія Різниченка». Вказана обставина є загальновідомою, а тому в силу ч.3 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Як слідує зі ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ст.368 ЦК України).

За ч.1 ст.356, ч.1 ст.357 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Отже, в силу діючої правової презумпції рівності часток у праві спільної сумісної власності, частки співвласників квартири - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 є рівними та становлять по 1/4 за кожним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , свідченням чому є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 06.08.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Після смерті ОСОБА_6 , належну йому 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 успадкували в порядку спадкування за законом в рівних частках його дружина ОСОБА_5 та діти сини ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом за №№361, 362, 363 від 08.05.2019, видані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Волошко О.М.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 частки співвласників квартири ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 збільшились на 1/12 частку (з розрахунку: 1/4 : 3 = 1/4*1/3=1/12) та склали по 1/3 частці у кожного (з розрахунку: 1/4+1/12=4/12=1/3).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 02.07.2019 Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Після смерті ОСОБА_5 , належну їй 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 успадкував в порядку спадкування за заповітом її син ОСОБА_4 , отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом №233 від 16.06.2020, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Железною О.В.

Відтак, після смерті ОСОБА_5 частка ОСОБА_1 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 склала 1/3, а частка ОСОБА_4 збільшилась до 2/3 (з розрахунку: 1/3 + 1/3).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 08.08.2024 Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради.

12.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дослідженням витребуваної судом копії спадкової справи №401/2024 (номер у Спадковому реєстрі 73480266), заведеної 31.12.2024 після смерті ОСОБА_4 на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 04.12.2024 на суму вимог 24 740 грн. 00 коп., встановлено, що за життя ОСОБА_4 заповітів та спадкових договорів не складав та не посвідчував у встановленому законом порядку (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 31.12.2024 №79621297). Єдиним спадкоємцем за законом, який заявив про свої права на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , є рідний брат ОСОБА_1 , наявність родинних відносин між якими підтверджена Повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 03.06.2025 №№4, 5. На момент смерті ОСОБА_4 разом з ним значився зареєстрованим лише ОСОБА_1 за однією адресою: АДРЕСА_2 , що встановлено за відомостями з реєстру Криворізької міської територіальної громади (довідка від 12.03.2025 №9226). Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 , які б належали до першої черги в порядку спадкування за законом, відсутні, оскільки на момент смерті він в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебував, батьки померли раніше, а його донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (матір`ю її є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 22.05.2019 Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

У червні 2025 року ОСОБА_1 , діючи через представника за довіреністю ОСОБА_9 , звернувся до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, постановою державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. від 06.06.2025 у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку з наявністю арешту на майні спадкодавця ОСОБА_4 .

Наявність арешту на усьому нерухомому майні ОСОБА_4 встановлена за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 5044853, зареєстровано 30.05.2007 в реєстрі за №120/2007 реєстратором Сьома Криворізька державна нотаріальна контора, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АЕ 986348, АА 767645 від 23.03.2007, винесена державним виконавцем Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг Лавриненко Н.М., об`єкт обтяження невизначене майно, усе майно, тип обтяження арешт нерухомого майна, власник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Крім того, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було виявлено наявність обтяження на майні ОСОБА_1 , а саме: реєстраційний номер обтяження 5044806, зареєстровано 30.05.2007 в реєстрі за №117/2007 реєстратором Сьома Криворізька державна нотаріальна контора, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АЕ986346, АА767342 від 23.03.2007, винесена державним виконавцем Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг Лавриненко Н.М., об`єкт обтяження невизначене майно, усе майно, тип обтяження арешт нерухомого майна, власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Для з`ясування правових підстав та обставин накладення арешту на належне ОСОБА_4 та ОСОБА_1 майно, скасування обтяження позивач ОСОБА_1 , діючи через представника, звернувся до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з відповідними заявами 05.06.2025 за вх.№28.11-30/18134, №28.11-30/18136.

Із листа Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.06.2025 №28.11-34/179426 слідує, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 встановлено наявність обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна, зареєстрованого 30.05.2007 за №5044806 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ986346, АА767342 від 23.03.2007, винесеної державним виконавцем Саксаганського ВДВС м. Кривого Рогу Лавриненко Н.М. Надати більш детальну інформацію та видати будь-які копії документів щодо виявленого арешту майна не виявилось можливим, оскільки виконавчі провадження та книги обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, що перебували на виконанні у відділі ДВС до 2021 року включно, знищені за закінченням строку зберігання.

Разом з тим, на виконання ухвали суду від 22.09.2025 державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори надано копію постанови державного виконавця Саксаганського ВДВС м. Кривого Рогу Лавриненко Н.М. від 23.03.2007 АЕ 986348, АА 767645 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 19.06.2003 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 .

Крім того, на виконання ухвали суду від 22.09.2025 державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори надано копію постанови державного виконавця Саксаганського ВДВС м. Кривого Рогу Лавриненко Н.М. від 23.03.2007 АЕ986346, АА767342 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №12-449, виданого у листопаді 1998 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів.

Виявлення зазначених записів про обтяження та діючих обтяжень у вигляді арешту усього нерухомого майна, належного ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , за відсутності будь-яких виконавчих проваджень, де б вони були боржниками, стало приводом звернення ОСОБА_1 як спадкоємця ОСОБА_4 до суду з позовом на захист спадкових прав, зважаючи на неможливість врегулювання спору у позасудовому порядку. На переконання позивача, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння майном, за відсутності правових підстав для його застосування.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

За ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст.ст.19, 20 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У даній справі ОСОБА_1 посилається на те, що на теперішній час відсутнє відкрите виконавче провадження, де б він був боржником, однак арешт з його майна не знято, у зв`язку з чим він не має можливості вільно реалізовувати своє право власності щодо належного йому майна, а також реалізувати спадкові права після смерті брата ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Водночас, у випадку повного виконання виконавчого документа чи у разі, якщо судове рішення, яке було підставою для видачі виконавчого листа скасовано, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №2-356/12 (провадження №61-5972св19), від 03.11.2021 у справі №161/14034/20 (провадження №61-1980св21), від 22.12.2021 у справі №645/6694/15 (провадження №61-18160св19).

Однак, ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» наділяє виключним правом на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна особу, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Водночас, відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.0.2019 у справі № 904/51/19 та постановах Верховного Суду від 29.07.2020 у справі № 161/3171/19 та від 24.05.2021 у справі №712/12136/18. Практика з цього приводу є сталою та змін не зазнавала.

Отже, оскільки встановлено, що позивач є боржником в рамках виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 стягувача, й арешт накладено державним виконавцем на його майно в порядку вжиття заходів забезпечення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №12-449, виданого у листопаді 1998 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, тому законом для боржника як сторони виконавчого провадження встановлений інший порядок захисту його майнових прав шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, шляхом подання скарги. Доцільність та виключність вирішення питання зняття арешту з майна позивача в рамках саме спадкових відносин після смерті брата ОСОБА_4 , зважаючи на підстави відмови у вчиненні нотаріальної дії, наведені у постанові нотаріуса, позивачем не доведена.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриття провадження це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України передбачено інший порядок захисту прав боржника, на майно якого накладено арешт, шляхом звернення до суду зі скаргою в порядку, регламентованому розділом 7 ЦПК України, тому провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 про зняття арешту з його майна як боржника, підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Приймаючи таке рішення, суд враховує позицію ЄСПЛ, який зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, а й щодо національних судів («Diya 97 v. Ukraine», №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

В силу ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст.247 ч.2, 255, 256, 352-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі №214/8426/25 за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Бражника Дениса Сергійовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Саксаганський відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України в частині вимог ОСОБА_1 про зняття арешту з належного йому майна.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право звернення до суду у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби в порядку, визначеному розділом VІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Розгляд цивільної справи №214/8426/25 за вимогами ОСОБА_1 про зняття арешту з майна боржника спадкодавця ОСОБА_4 продовжити в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано без проголошення 09.12.2025.

Суддя О.І. Євтушенко