Справа №491/1017/25
Провадження № 2/491/682/25
РІШЕННЯ

іменем України

25 грудня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді - Желяскова О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Білоус А.В.,

учасників справи: представника позивача - адвоката Юраш І.О.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки - адвоката Бойка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Юраш Ірину Олександрівну звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 29 травня 2024 року у справі № 491/266/24 з позивача стягнуто на користь відповідачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову - 27 березня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що заборгованість по сплаті аліментів відсутня та розмір аліментів, який позивач сплачує, значно перевищує розмір прожиткового мінімуму на одну дитину від 6 до 18 років. На сьогодні склалася ситуація, коли позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме 1/3 частки. Фактично даний розмір аліментів сплачується на отримання однієї дитини, хоча згідно СК України даний розмір передбачений для сплати двох дітей. Наразі сімейний стан позивача змінився, внаслідок чого змінився і його матеріальний стан. Позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, тобто з`явилася сім`я, яку позивач також має утримувати. Позивач розуміє, що має приймати участь у вихованні своєї дитини та допомагати фінансово, щоб забезпечити умови необхідні для її нормального розвитку, навчання, харчування, можливостей для оздоровлення та відпочинку, і не заперечує проти цього. Окрім сплати аліментів, позивач постійно підтримує з дочкою теплі відносини, спілкується, забирає по можливості на вихідні, тобто повністю приймає участь у житті своє дитини, тому є необхідність у зменшенні розміру аліментів з 1/3 частини доходу позивача на1/4 частину доходу, як і передбачено СК України.

Ухвалою суду Ананьївського районного суду Одеської області від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України (а.с.32).

17 грудня 2025 року поштовим відправленням відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі (а.с.41-52). Позовні вимоги не визнаються відповідачкою з тих підстав, що позивачем не надається будь-яких доказів зміни його сімейного та матеріального стану. Позивачем не зазначається обставин, передбачених статтями 181, 182 СК України, які враховуються судом при зміні та визначенні розміру аліментів, а зроблено загальні посилання на вказані норми Закону. Позивач сам зазначає в позовній заяві, що він офіційно працює та з його заробітної плати здійснюються регулярні відрахування аліментів та заборгованість відсутня, що підтверджує спроможність позивача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі (1/3), на який він погодився при стягненні з нього аліментів згідно рішення Ананьївського районного суду Одеської області № 491/266/24 від 29 травня 2024 року. Позивачем не доведено, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання його малолітньої дитини у нього відбулись суттєві зміни в матеріальному стані, сімейному стані або в стані здоров`я, або настали інші обставини, які відповідно дот закону можуть бути підставою зменшення розміру аліментів, і через які він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Сторона позивача своїм процесуальним правом на подання відповіді на відзив не скористалася.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Юраш І.О., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомог серії ВН № 1605222 від 05 листопада 2025 року (а.с.22), позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Додатково зазначила, що позивач здобуває вищу освіту заочної форми на бюджетній основі, що також потребує додаткових витрат.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Бойко О.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомог серії ВН № 1631374 від 25 грудня 2025 року (а.с.54), в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав необґрунтованості/недоведеності тверджень позивача про зміну його матеріального стану.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що в задоволені позовної заяви слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

В частині першій статті 4 ЦПК України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженець с. Жеребкове Ананьївського району Одеської області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 06 лютого 2009 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 (а.с.7-8).

Відповідачкою у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; уродженка с. Новоолександрівка Ананьївського району Одеської області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 02 грудня 2015 року Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ;реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 (а.с.9-10, 31).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін в шлюбі народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 17 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 58 (а.с.15).

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 29 травня 2024 року у справі № 491/266/24 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.11-14). Також стягнуто з позивача ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову 27 березня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття. В частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статтей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України ід 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

В постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, а саме перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою.

Суд звертає увагу на те, що зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Крім того, на підтвердження зазначеного факту до позовної заяви позивачем будь-яких належних доказів не надано.

Статтею 192 СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 29 травня 2024 року вбачається, що судом при ухваленні рішення було враховано, зокрема, заяву відповідача ОСОБА_2 (позивача у справі), в якій останній визнав позовні вимоги ОСОБА_1 повністю (а.с.13). При цьому, розмір аліментів, визначений судом, не суперечить вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має іншу сім`ю, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з перебуванням в іншому цивільному шлюбі. Тому, приймаючи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 29 травня 2024 року, то йому у позові слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 264, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Відомості про сторін та інших учасників справі на виконання пункту 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:

позивач: представник позивача - адвокат:Майстренко Іван Миколайович, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ;реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ОСОБА_4 , адреса робочого місця: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6
відповідачка: представник відповідачки - адвокат:Майстренко Ольга Василівна, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 ;реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ОСОБА_5 , адреса робочого місця: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7

Копію рішення суду вручити/надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено 26 грудня 2025 року.

Суддя О.О. Желясков

Рішення суду набрало законної сили «_____» __________________20_____ року.

Оригінал рішення суду знаходиться в матеріалах цивільної справи № 491/1017/25 Ананьївського районного суду Одеської області.