Справа № 314/2507/25
Провадження № 2-о/314/103/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

справа № 314/2507/25;

провадження № 2-о/314/103/2025;

учасники справи:

-заявник ОСОБА_1 ;

-заінтересована особа Михайлівська сільська рада Запорізького району Запорізької області;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Михайлівська сільська рада Запорізького району Запорізької області про встановлення юридичного факту,

за участю: представника заявника адвоката Гаранської У.В.,

представника відповідача Сашкова М.В.,

стислий виклад позицій сторін.

Заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Гаранської У.В. звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту.

Заява обґрунтована тим, що заявнику та його матері, ОСОБА_2 , на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_1 про право власності на житло від 30.11.1994 (копія свідоцтва про право власності додається, оригінал є в наявності у заявника).

Однак у свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло від 30.11.1994 допущена помилка, а саме прізвище заявника та його матері помилково зазначено « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ».

Так як у свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло від 30.11.1994 допущена помилка, висновок про реєстрацію права власності від 23.01.1995 містить аналогічну помилку.

Так, згідно висновку про реєстрацію від 23.01.1995 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (копія висновку про реєстрацію додається, оригінал є в наявності у заявника).

Свідоцтво про право власності заявнику та його матері було видано підсобним господарством «Дружба» комбінату «Запоріжсталь». Внести зміни до нього неможливо у зв`язку з тим, що підсобне господарство «Дружба» комбінату «Запоріжсталь» не здійснює свою діяльність.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстровано (інформація з ДРПНМ додається до заяви).

Факт родинних відносин між заявником та його матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_2 від 02.07.1976 (копія свідоцтва додається, оригінал є в наявності у заявника).

Матір заявника проживала у зазначеній квартирі з моменту реєстрації права власності до своєї смерті, що підтверджується штампом у паспорті про реєстрацію місця проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати заявника, ОСОБА_2 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 21.02.2023 (копія свідоцтва про смерть додається, оригінал є в наявності у заявника).

Факт проживання матері у зазначеній квартирі підтверджується також постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.06.2024 №499/02-31, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (копія постанови додається, оригінал є в наявності у заявника).

Більш того, матір заявника, ОСОБА_2 , заповіла належну їй частку квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , що підтверджує той факт, що свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на житло від 30.11.1994 належить заявнику та його матері.

Заявник проживав у зазначеній квартирі з моменту реєстрації права власності до 10.12.2009, що підтверджується витягом з домової книги від 11.10.2012 №01-19/669 за адресою АДРЕСА_4 .

Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 26.05.2025 №02.04-12/95 за наявними даними

погосподарського обліку Михайлівської сільської ради ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 з 31.05.1991 по 18.07.1996 (разом з матір`ю);

АДРЕСА_2 з 18.07.1996 по ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

АДРЕСА_4 з 22.12.2009 по теперішній час.

Через наявну помилку у свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло від ЗОЛ 1.1994 заявник не може здійснити реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та розпоряджатися належним йому майном.

Представник заявника на задоволенні заяви наполягала, надала відповідні пояснення.

Представник заінтересованої особи, надав пояснення.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03.07.2025 року відкрито провадження в справі.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 13 червня 2006 року Тернівською заявнику та його матері, ОСОБА_2 , на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_1 про право власності на житло від 30.11.1994 (копія свідоцтва про право власності додається, оригінал є в наявності у заявника).

Однак у свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло від 30.11.1994 допущена помилка, а саме прізвище заявника та його матері помилково зазначено « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ».

Так як у свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло від 30.11.1994 допущена помилка, висновок про реєстрацію права власності від 23.01.1995 містить аналогічну помилку.

Так, згідно висновку про реєстрацію від 23.01.1995 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (копія висновку про реєстрацію додається, оригінал є в наявності у заявника).

Свідоцтво про право власності заявнику та його матері було видано підсобним господарством «Дружба» комбінату «Запоріжсталь». Внести зміни до нього неможливо у зв`язку з тим, що підсобне господарство «Дружба» комбінату «Запоріжсталь» не здійснює свою діяльність.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності за адресою: АДРЕСА_2 , не зареєстровано (інформація з ДРПНМ додається до заяви).

Факт родинних відносин між заявником та його матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_2 від 02.07.1976 (копія свідоцтва додається, оригінал є в наявності у заявника).

Матір заявника проживала у зазначеній квартирі з моменту реєстрації права власності до своєї смерті, що підтверджується штампом у паспорті про реєстрацію місця проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати заявника, ОСОБА_2 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 21.02.2023 (копія свідоцтва про смерть додається, оригінал є в наявності у заявника).

Факт проживання матері у зазначеній квартирі підтверджується також постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.06.2024 №499/02-31, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (копія постанови додається, оригінал є в наявності у заявника).

Більш того, матір заявника, ОСОБА_2 , заповіла належну їй Уг частку квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , що підтверджує той факт, що свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на житло від 30.11.1994 належить заявнику та його матері.

Заявник проживав у зазначеній квартирі з моменту реєстрації права власності до 10.12.2009, що підтверджується витягом з домової книги від 11.10.2012 №01-19/669 за адресою АДРЕСА_4 .

Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 26.05.2025 №02.04-12/95 за наявними даними

погосподарського обліку Михайлівської сільської ради ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 з 31.05.1991 по 18.07.1996 (разом з матір`ю);

АДРЕСА_2 з 18.07.1996 по ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

АДРЕСА_4 з 22.12.2009 по теперішній час.

Таким чином, надані до суду докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності ОСОБА_1 свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 30.11.1994, виданого підсобним господарством «Дружба» комбінату «Запоріжсталь».

Через наявну помилку у свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло від ЗОЛ 1.1994 заявник не може здійснити реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та розпоряджатися належним йому майном.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ст. ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України в сукупності вищезазначені письмові докази, які досліджені судом, обставини, викладені в заяві стосовно встановлення факту що має юридичне значення, законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються із судового збору, понесені та сплачені позивачем і в силу ст. 141 ЦПК України підлягають зарахуванню на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 4, 10, 12, 27, 76-80, 83, 95, 128-130, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» від 1999року, суд, -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на житло від 30.11.1994, виданого підсобним господарством «Дружба» комбінату «Запоріжсталь», а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11.09.2025.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса для листування: АДРЕСА_5

Заінтересована особа: Михайлівська сільська рада Запорізького району Запорізької області, , адреса: Запорізька область, Запорізький район, с. Михайлівка, вул. Слободчикова, буд. 17.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

11.09.2025