Справа № 203/4980/25
Провадження № 2/0203/2227/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
26 грудня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Колесніченко О.В.,
при секретарі Сердягіній О.Ю.,
заочно розглянувши у загальному порядку у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в залі суду цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням, -
У липні 2025 року позивач пред`явила через суд зазначений позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 на предмет захисту свого права користування житлом державного житлового фонду в квартирі АДРЕСА_1 з підстав того, що вона разом з третіми особами несуть тягар обов`язків з утримання квартири та оплати комунальних послуг з розрахунку на спільне проживання з ними відповідачів, які вселені як дочка наймача (позивачки) - ОСОБА_3 та онук ОСОБА_2 , однак з 2000 року відповідачка забрала свої речі, покинула квартиру і маючи ключі, припинила користування цим житлом, а відповідач ОСОБА_2 з часу досягнення повноліття забрав свої речі, та маючи доступ до квартири та ключі, припинив користування цим житлом, участі в оплаті комунальних платежів відповідачі не беруть, тому позивачка з підстав, визначених ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, просила суд визнати відповідачів такими які втратили право користування житловим приміщенням в спірній квартирі.
З відкриттям загального позовного провадження за ухвалою суду від 28 серпня 2025 року, після усунення недоліків на виконання вимог ухвали від 22 липня 2025 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її підготовка у підготовчому засіданні з обміном учасниками справи змагальними заявами по суті справи.
Відповідачі свій відзив не подали, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляли і про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем їх постійного проживання (перебування).
Треті особи, отримавши ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви письмових пояснень щодо предмета позову не подавали.
Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті (а.с.100).
В судовому засіданні позивачка позов підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог з наведених у позовній заяві підстав, зазначивши, що її онук ОСОБА_8 в останнє приходив до неї близько п`яти років тому, щоб переночувати та взяти грошей, після чого вона його не бачила, не знає де він знаходиться, як і її дочка, яка взагалі не проживає у квартирі більше 10 років, веде асоціальний спосіб життя, постійно змінює місце перебування, не працює, не повідомляє свій телефон, не спілкується зі своїми дітьми, яких вона покинула і яких виростила і виховала позивачка. В подальшому позивач клопотала про розгляд справи у її відсутності.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися і про причини своєї неявки не повідомили та про розгляд справи в їх відсутність не клопотали, на підставі чого проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди позивачки.
Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибули, однак кожен окремо 04 листопада 2025 року у поданих електронною поштою заявах клопотали про розгляд справи у їх відсутності, наполягаючи на задоволенні позову, у зв`язку з чим їх не явка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Свідок ОСОБА_9 , будучи допитаною судом під присягою, в судовому засіданні показала, що проживає в квартирі АДРЕСА_2 з 1975 року та є сусідкою ОСОБА_1 , тому їй відомо, що її дочка ОСОБА_10 ще у 200-х покинула дітей і не проживає у квартирі, вона її не бачила взагалі, а онучки та онук жили разом з позивачкою, яка їх виховувала, утримувала, дала освіту. Проте онук став вести такий самий спосіб життя як його мати, став вживати наркотики, і не проживає у квартирі вже більш ніж п`ять років.
Суд, заслухавши усні пояснення позивача, дослідивши зібрані докази, допитавши свідків, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.
Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_3 належить до службового житлового фонду ВО «Південний машинобудівний завод» та перебуває на обслуговуванні в КП «Жилсервіс-2» ДМР (а.с.56).
12 квітня 1990 року ОСОБА_1 виданий ордер №12 серії 3 ПО «Південний машинобудівний завод» на підставі рішення ЖБКХ ВО ЮМЗ № 5/1 від 21 лютого 1990 року, на заняття житлового приміщення квартири АДРЕСА_4 на склад сім`ї з 4-х осіб: їй основному квартиронаймачу та членам сім`ї- чоловіку ОСОБА_11 , дочці ОСОБА_7 , сину ОСОБА_4 (а.с.15). З 08 червня 1990 року ОСОБА_1 зареєстрована у цій квартирі (а.с.52).
Відтак, відповідачка як дочка наймача згідно зі ст.65 ЖК УРСР була вселена у спірну квартиру та там зареєстрована 22 серпня 1994 року, що підтверджується відміткою у паспорті останньої (а.с.53).
ОСОБА_11 , чоловік позивачки, помер у віці 54 років ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що до матеріалів справи долучена копія свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції 06 квітня 2004 року серії НОМЕР_1 (а.с.64).
Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2011 року № 2-3076/2011 за позовом органу опіки та піклування виконкому Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позбавлено
батьківських прав відносно повнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; позбавлено ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 50).
Рішенням виконавчого комітету Кіровського районної у м. Дніпропетровську ради від 23 лютого 2012 року № 49 встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_1 , 1951 р.н. над малолітніми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та визначено місце проживання вказаних дітей разом з опікуном в квартирі АДРЕСА_4 (а.с.16-19).

ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_4 з 17 березня 2003 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 2535 від 23 квітня 2018 року та узгоджується з даними Єдиного державного демографічного реєстру від 21 липня 2025 року (а.с.14, 39).

Також у спірній квартирі зареєстровані і треті особи ОСОБА_5 з 22 лютого 2006 року (а.с.69), ОСОБА_6 з 07 грудня 1994 року (а.с.72) та ОСОБА_4 (син позивачки) з 15 червня 2012 року (а.с.6565зворот).

Відповідно, відповідач (онук позивачки) та треті особи вселені як члени сім`ї наймача - онук, син та онучки згідно зі ст. 65 ЖК УРСР та зареєстровані у спірній квартирі.

За вказаних обставин позивач відповідно до ст. 61, 103 ЖК УРСР має право на зміну договору найму та відповідно на усунення перешкод у користуванні з боку інших членів сім`ї наймача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Як встановлено судом, відповідачка, починаючи щонайменше не пізніше 2011 року з часу надання висновку органом опіки та піклування про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно дітей, покинула сім`ю, в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, забрала свої речі і маючи ключі від квартири, більше туди ніколи не з`являлася, що об`єктивно підтверджується актами про непроживання від 25 серпня 2025 року, 24 листопада 2025 року, складених сусідами ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , сукупно з показаннями свідка та поштовою кореспонденцією, що повернулася до суду з відміткою про непроживання ОСОБА_5 у спірній квартирі (а.с.63, 112, 118, 158, 163, 181).

Як встановлено судом за даними довідки КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР від 11 вересня 2019 року № 99 - ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні № 5 КП «ДНД» з 27 травня 2019 року по 18 липня 2019 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіоїдів, вживання зі шкодою для здоров`я (а.с.20).

Постановами Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2021 року, 30 червня 2023 року, 24 липня 2023 року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 44 КУпАП, а постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2021 року за ст. 173 КУпАП, проте жодного разу в судове засідання не прибув за обставин його повідомлення судом про розгляд справи за місцем реєстрації, що свідчить про фактичне непроживання там особи.

Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2023 року ОСОБА_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в 17 000,00 грн.

Відповідно, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 , починаючи щонайменше після вересня 2020 року з часу настання повноліття, покинув сім`ю, в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, забрав свої речі і маючи ключі від квартири, більше туди для проживання не з`являється, що об`єктивно підтверджується актами про непроживання від 25 серпня 2025 року, 24 листопада 2025 року, складених сусідами ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , сукупно з показаннями свідка, поштовою кореспонденцією, що повернулася до суду з відміткою про непроживання ОСОБА_2 у спірній квартирі (а.с. 113, 116, 157, 164, 180).

За наведених обставин, в судовому засіданні безспірно доведено, що донині відповідач ОСОБА_3 , починаючи щонайменше не пізніше 2011 року, а відповідач ОСОБА_12 з вересня 2020 року - не користуються жилим приміщенням в спірній квартирі, не претендують на це та витрат по утриманню цього житла у відповідності з обов`язком, визначеним ст. 78 ЖК УРСР не несуть.

Оскільки іншого відповідачами відповідно до своїх обов`язків за ст. ст. 10, 60 ЦПК України не доведено, то за встановлених судом обставин останні користувалася спірною квартирою відповідно до ст. ст. 61, 65 ЖК УРСР як члени сім`ї наймача на умовах договору найму житла з службового (державного) житлового фонду, і за ними відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР зберігалося право користування цим житлом до спливу шести місяців тимчасової відсутності, враховуючи відсутність встановлених інших підстав продовження строку збереження за відповідачами жилого приміщення за ч.3 ст.71 ЖК УРСР.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_3 , з 2011 року, а відповідач ОСОБА_12 , з вересня 2020 року до часу розгляду справи у суді в спірне житло не повернулися і не користуються ним, хоч об`єктивно має таку можливість, то суд дійшов висновку про відсутність його у квартирі більше строку збереження за особами права користування житлом без поважних причин, на підставі чого згідно зі ст.72 ЖК УРСР відповідачів в судовому порядку належить визнати такими, які втратили право користування спірною квартирою, з припиненням по суду житлових правовідносин за ст. 16 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 263-265, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) визнати такою, яка втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_3 ) визнати таким, який втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ) з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) з кожного, а разом 1200,20 грн. (тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Відповідач вправі подати до Центрального районного суду міста Дніпра письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем складення повного рішення, з правом на поновлення такого пропущеного строку в разі подання цієї заяви протягом двадцяти днів з дня вручення копії повного заочного рішення суду.

Повне рішення підписане 28 серпня 2020 року у день його складення і, починаючи з наступного за цим днем, набирає законної сили після спливу тридцяти днів, протягом яких може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду відповідно до пп.пп. 15.1, 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в паперовій формі апеляційної скарги, а така само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

.

Суддя О. В. Колесніченко