УХВАЛА

19 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 642/6315/20

провадження № 61-11144ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 січня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 10 липня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документа таким, що частково не підлягає виконанню, за участю стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про визнання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 22 серпня 2023 року

у справі № 642/6315/20, таким, що частково не підлягає виконанню.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 січня 2025 року, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 10 липня 2025 року, у задоволенні заяви відмовлено.

28 серпня 2025 року ОСОБА_1 у підсистемі «Електронний суд» сформувала касаційну скаргу, зареєстровану судом 29 серпня 2025 року, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 січня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 липня 2025 року, повний текст якої складено 4 серпня

2025 року.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з частиною першою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30,

32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої

статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, ухвалена за наслідками апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в ухвалі

від 5 вересня 2019 року про закриття касаційного провадження

у справі № 753/23412/17 (провадження № 61-44581сво18) дійшла висновку про те, що постанова апеляційного суду, якою відмовлено у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 січня 2025 року та постанова Харківського апеляційного суду від 10 липня 2025 року не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої

статті 389 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вказані судові рішення.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 січня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 10 липня 2025 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська