Справа № 307/728/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Олійник Роман Богданович, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2025 року, ухвалене суддею Бряник М.М., в справі за позовом виконувача обов`язків керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області поданої в інтересах держави в особі Буштинської селищної ради, Тячівського району Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки

встановив:

У лютому 2024 року Тячівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Буштинської селищної ради, Тячівського району Закарпатської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки.

Позов мотивує тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №9320 від 16.10.2008 та договору купівлі-продажу №1225 від 14.06.2019 належить на праві приватної власності нежитлове приміщення будівлі фруктосховища, площею 8261,3 кв. м., що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вказана будівля розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0440, площею 2,1022 га, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована в АДРЕСА_1 та належить до комунальної власності.

Вказане підтверджується, рішенням Буштинської селищної ради №1168 від 21.12.2018, договором №3 про сплату авансового платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки від 03.05.2019 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Разом з цим, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що договір оренди земельної ділянки між Буштинською селищною радою та ОСОБА_1 протягом 2019 - 2023 років, не укладався. Відповідач протягом 2019-2023 років не був ані власником, ані постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не був суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю протягом 2019-2023 років для нього, як землекористувача, була орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України).

Таким чином, у відповідача ОСОБА_1 з моменту виникнення права власності на вказане нерухоме майно (14.06.2019), виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, яка знаходиться під вищевказаним нерухомим майном.

При цьому, ОСОБА_1 з часу виникнення права власності на нежитлову будівлю та відповідно користуючись земельною ділянкою, речові права на таку не оформила та за період з 14.06.2019 по 31.12.2023 не сплачувала за користування земельною ділянкою плату за землю у вигляді орендної плати.

Так, згідно розрахунку безпідставно збережених коштів, ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою комунальної власності площею 2,1022 га з кадастровим номером :04:001:0440 без укладення договору оренди, проведеного Буштинською селищною радою вбачається, що з 14.06.2019 по 31.12.2023 розмір орендної плати, який підлягав сплаті відповідачем до місцевого бюджету, становив 304 431,24 грн. Зокрема, за 2019 рік (в період з 14.06.2019 по 31.12.2019) 36 472,2 грн., за 2020 рік (12 місяців) 66 989,76 грн., за 2021 рік (12 місяців) 66 989,76 грн., за 2022 рік (12 місяців) 66 989,76 грн. та за 2023 рік (12 місяців) 66 989,76 грн., виходячи із суми 3% річних від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки № 497 від 07.06.2019 вартість земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0440 становить 2 232 991,89 грн., 3% з якої становить 66 989,76 грн. (2 232 991,89*3/100 = 66989,76).

Враховуючи наведене, загальна сума недоотриманих Буштинською селищною радою коштів у вигляді орендної плати за використання ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0440, площею 2,1022 га, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в період з 14.06.2019 по 31.12.2023 склала 304 431,24 грн. (36472,2 + 66989,76 + 66989,76 + 66989,76 + 66989,76 = 304431,24). Саме цю суму Тячівська окружна прокуратура просить стягнути з ОСОБА_1 як безпідставно збережені кошти.

05.11.2024 позивач подав до суду клопотання про зменшення позовних вимог, посилаючись на те, що в ході судового розгляду відповідачем ОСОБА_1 подано до суду додаткові документи та докази, зокрема щодо сплати 50% від вартості земельної ділянки 24.03.2021 та подальше неодноразове повідомлення Буштинської селищної ради про необхідність укладення договору купівлі продажу земельної ділянки. Так, відповідно до рішення Буштинської селищної ради 7 скликання № 2549 від 05.11.2020 вирішено продати ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0440, площею 2,1022 га, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована в АДРЕСА_1 , за 1 227 474,58 грн. Крім того, вказаним рішенням селищної ради затверджено умови продажу земельної ділянки, серед яких: сплата до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 50 % від вартості земельної ділянки, що становить 613 737,29 грн., інші 50% розстрочити на 3 роки.

Відповідно до поданих до суду документів, відповідач ОСОБА_1 виконала умови вказаного рішення сесії Буштинської селищної ради 24.03.2021 щодо сплати 50% від вартості земельної ділянки, а саме, сплативши останню суму в розмірі 390 437,29 грн. та з вказаного моменту в неї виникло право на оформлення відповідного договору купівлі-продажу земельної ділянки та набуття права власності на неї. При цьому, такий договір купівлі-продажу укладено не було не з вини відповідача, що підтверджується листами від 25.03.2021, 09.06.2021 та 21.07.2021, якими відповідач ОСОБА_1 повідомляла Буштинську селищну раду про сплату 50% вартості земельної ділянки та необхідність укладення нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу.

Згідно проведеного розрахунку Буштинської селищної ради, сума безпідставно збережених коштів ОСОБА_1 , за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0440, площею 2,1022 га в період з 14.06.2019 по 24.03.2021 становить 119 134,88 грн., а тому підлягають зменшенню позовні вимоги до ОСОБА_1 , які просить стягнути з відповідачки, як безпідставно збережені кошти.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2025 року, зменшені позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Буштинської селищної ради грошові кошти за використання земельної ділянки у сумі 119 134,88 гривень та судовий збір у розмірі 1 786,85 гривень.

Решту суми сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 779,62 гривень віднесено на рахунок позивача.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Олійник Р.Б., подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Вважає рішення суду першої інстанції ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що між Буштинською селищною радою та ОСОБА_1 ще з 2019 року мають місце переддоговірні та договірні відносини щодо викупу спірної земельної ділянки, а це в свою чергу означає, що відсутні підстави для застосування до даних правовідносин ст. 1212 ЦК України, з посиланням на нібито безпідставне збереження плати за користування земельною ділянкою.

Право на стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі саме орендної плати на підставі норм статті 1212 Цивільного кодексу України виникає у власника земельної ділянки (зокрема відповідної ради) лише у випадку, коли не укладення договору щодо її відчуження є наслідком дій покупця - фактичного користувача, який, в такому разі, не може розраховувати на набуття такої ділянки у власність, а відтак і на виникнення підстав для сплати земельного податку.

Відповідачка не зволікала з оформленням права власності на дане нерухоме майно, оскільки ініціювала підписання договору купівлі-продажу шляхом надіслання відповідних пропозицій до Буштинської селищної ради, однак такі останньою були проігноровані. Тобто, саме зволікання селищної ради призвели до того, що договір купівлі-продажу до даного моменту не укладений.

У даних спірних правовідносинах право користування земельною ділянкою вирішувалось у порядку її викупу, а не оформлення користування на умовах оренди, а отже, враховуючи фактичні обставини цієї справи, застосування статті 1212 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин є помилковим.

Крім цього, у наданому прокурором витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки застосовані коефіцієнти не співвідносяться із кінцевою сумою нормативної грошовою оцінкою спірної земельної ділянки. Кінцева сума нормативної грошової оцінки повинна становити 2 183 498,70 гривень, а тому вказана прокурором оцінка не може бути належним та допустимим доказом.

Серед іншого, прокурор у межах даної справи належним чином не обґрунтував наявність законних підстав для представництва прокурором інтересів держави, зокрема не надав докази пасивної поведінки Буштинської селищної ради, а це в свою чергу є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу Тячівська окружна прокуратура вважає, що подана ОСОБА_1 апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на її безпідставність.

Зазначає, що твердження відповідачки щодо виникнення правовідносин з моменту сплати авансового платежу, тобто з 03.05.2019 є помилковим, оскільки договір №3 від 03.05.2019 було укладено лише в забезпечення намірів сторін щодо купівлі-продажу землі та платіжної спроможності відповідача. При цьому, умови продажу земельної ділянки були затверджені лише 05.11.2020 згідно рішення Буштинської селищної ради №2549 від 05.11.2020 та виконанні відповідачкою лише 24.03.2021.

Доводи відповідачки, які стосуються неправильності нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки не підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема не надано детального розрахунку.

Поряд з цим, в матеріалах справи наявний лист Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, наданий на запит прокуратури, щодо правильності проведеної нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки № 10- 7-0.4-548/2-24 від 31.01.2024, яким підтверджено правильність розрахунку нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0440, площею 2,1022 га у розмірі 2 232,991,89 грн.

Щодо доводів відповідачки, які стосуються неналежного обґрунтування підстав звернення прокуратури в інтересах селищної ради, то такі не заслуговують на увагу, оскільки з 14.06.2019 по 31.12.2023 будучи обізнаною про наявність такого порушення з боку відповідача, селищна рада не вживала жодних заходів до захисту порушених інтересів держави належним способом.

Така усвідомлена пасивна поведінка органу місцевого самоврядування безумовно свідчить про неналежне здійснення своїх повноважень щодо захисту інтересів об`єднаних територіальних громад. Тому, прокуратура змушена вжити належних заходів для відновлення порушеного права держави на отримання безпідставно збережених коштів.

У судове засідання з`явились: представник позивача прокурор Роман М.С. та адвокат Олійник Р.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 .

Прокурор Роман М.С. просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Адвокат Олійник Р.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Щодо розгляду справи у відсутності його довірительки не заперечив, оскільки така про судове засідання повідомлена належним чином.

До початку розгляду справи від Буштинської селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання шляхом надіслання їй судової повістки поштовими засобами зв`язку про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення з відміткою про вручення від 19.06.2025.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційним судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №361566739 вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №9320 від 16.10.2008 та договору купівлі-продажу №1225 від 14.06.2019 належить на праві приватної власності нежитлове приміщення будівлі фруктосховища, площею 8261,3 кв. м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0440, площею 2,1022 га, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована в АДРЕСА_1 та належить до комунальної власності (а.с.15-21).

З рішення двадцять восьмої сесії VII скликання Буштинської селищної ради Тячівського району №1168 від 21 грудня 2018 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, реєстрації права комунальної власності за територіальною громадою селища Буштино для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в АДРЕСА_1 площею 2,1022 га та надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки вказаної ділянки» вбачається про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в АДРЕСА_1 площею 2,1022 га, кадастровий номер :04:001:0440 (а.с.22).

З витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №498 від 07.08.2019 року вбачається, що цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд, підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (а.с.23-24).

У відповіді на запит Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №10-7-0.4-5397/2-23 від 18.12.2023 повідомлено, що у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.06.2019 № 387 помилково зазначено інший номер економіко-планувальної зони та значення відповідних коефіцієнтів, тому розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0440 проведено не правильно (а.с.26).

З відповіді на запит ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №10-7-0.4-548/2-24 від 31.01.2024 вбачається, що згідно з інформацією відділу №5 управління надання адміністративних послуг і Головного управління від 30.01.2024 № 200/420-24 об`єктивною та правильною нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0440 станом на 07.08.2019 у сумі 2232991,89 гривень (а.с.29).

З відповіді на лист Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №731/02-10 від травня 2023 року вбачається, що рішенням сорок п`ятої (позачергової) сесії VII скликання від 05.11.2020 року №2549 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення» погоджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки в смт. Буштино, що передбачена для продажу гр. ОСОБА_1 , а також затверджена вартість земельної ділянки площею 2,1022 га в розмірі - 227 474 грн. 58 коп. (а.с.40).

З відповіді на лист Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №110/02-10 від 07.02.2024 року вбачається про надання розрахунку (суми) безпідставно збережених коштів гр. ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою комунальної власності площею 2,1022 га без укладення договору оренди за період з 14.06.2019 по 31.12.2023. З вказаного розрахунку видно, що заборгованість:

- за період з 14 червня 2019 по грудень 2019 становить 36 472,2 грн. за наступним розрахунком (нормативно-грошова оцінка земельної ділянки 2 232 991,89 х 3% = 66 989,76 грн., 66 989,76/12 = 5 582,48 на місяць. 5 582,48 х 6 + за неповний місяць червень (з 14 по 30 число) 3 163,36 = 36 658,24 грн.);

- за період 2020 року становить 66 989,76 грн. за наступним розрахунком (5 582,48 х 12 місяців = 66 989,76 грн.);

- за період з січня 2021 по 24 березня 2021 становить 15 486,88 грн. за наступним розрахунком (5 582,48 х 2 + за неповний місяць березень 2021 (з 1 по 24 число) 4 321,92 = 15 486,88 грн.);

Відтак за заявлений згідно зменшених позовних вимог період з 14.06.2019 по 24.03.2021 сума безпідставно збережених відповідачкою коштів становить 119 134,88 = 36 658,4+66 989,76+15 486,88 (а.с.45-47, 236 - 237).

З договору про сплату авансованого платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки №3 від 03.05.2019 року вбачається, що покупець у відповідності до ст. 128 Земельного кодексу України та наданої ним заяви зобов`язуються сплатити авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки, яка буде придбана ним в майбутньому, після затвердження експертної оцінки.

Покупець на підставі рішення 28 сесії VII скликання Буштинської селищної ради №1168 від 21 грудня 2018 року та на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу землі та своєї платіжної спроможності повинен сплатити авансовий внесок у розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 443 150 грн. 99 коп. (а.с.48-50).

Згідно відповіді на запит Управління державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області від 25.07.2023 №1-23-10/358 вбачається про надання виписки згідно реквізитів вказаних у листі за період з 03.05.2019 по 31.12.2019. З цієї виписки видно про сплату відповідачкою коштів призначених за викуп земельної ділянки. Вказані відомості співпадають з наданими відповідачкою на підтвердження виконання договору про сплату авансованого платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки №3 від 03.05.2019 квитанцій про здійснення платежів на загальну суму 223 300, 00 грн. впродовж періоду з 15.05.2019 по 28.09.2020, що підтверджується: квитанцією про платіж з карткового рахунку на рахунок від 15.05.2019 на суму 49 000,00 грн., квитанцією про платіж з карткового рахунку на рахунок від 16.05.2019 на суму 49 000,00 грн., квитанцією про платіж з карткового рахунку на рахунок від 17.05.2019 на суму 41 400,00 грн., квитанцією про платіж з карткового рахунку на рахунок від 25.09.2020 на суму 49 000,00 грн, квитанцією про платіж з карткового рахунку на рахунок від 28.09.2020 на суму 34 900,00 грн. (а.с.51-65, 53-65, 150-156).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 припинила здійснення підприємницької діяльності як фізична особа-підприємець 26.10.2017 про що в реєстрі зроблено відповідний запис за №6003532 (а.с.66).

З відповіді на лист №1558/02-10 від 24.10.2023 вбачається, що Буштинська селищна рада просить вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення безпідставно збережених коштів із ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою з кадастровим номером №:04:001:0440, площею 2,1022 га. за період з 14.06.2019 по 24.10.2023, в тому числі шляхом звернення до суду відповідним позовом (а.с.67-68, 69).

Згідно рішення сорок п`ятої (позачергової) сесії VII скликання №2549 від 05 листопада 2020 року «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення», Буштинська селищна рада погодила звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення в АДРЕСА_1 , що передбачена для продажу ОСОБА_1 та затверджено вартість земельної ділянки площею 2,1022 га в розмірі 1 227 474 грн. 58 коп. на підставі експертної грошової оцінки та умови продажу. Згідно умов ОСОБА_1 , має сплатити до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 50% від вартості земельної ділянки, що становить 613 737 грн. 29 коп. за мінусом внесеного покупцем авансового внеску, який був сплачений на рахунок продавця в сумі 223 300 грн. в рахунок оплати ціни земельної ділянки згідно договору №3 від 03.05.2019, а саме 390 437 грн. 29 коп. Інші 50% платежу, що становить 613 737 грн. 29 коп. та розстрочити на 3 роки. (а.с.157-158).

З листів ОСОБА_1 від 25.03.2021 та 09.06.2021 адресованих голові Буштинської селищної ради Янчій Р.М. та трекінгів відстеження рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень вбачається, що згідно договору про сплату авансованого платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки №3 від 03.05.2019 були здійснені оплати (а.с.159-163).

Як вбачається з листа ОСОБА_1 від 21 липня 2021 року адресованих голові Буштинської селищної ради Янчій Р.М. щодо укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, ОСОБА_1 просить у встановленому законодавством порядку укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,1022 га в АДРЕСА_1 (а.с. 164-165).

З договору про сплату авансованого платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки №3 від 03.05.2019 вбачається, що покупець у відповідності до ст. 128 Земельного кодексу України та наданої ним заяви зобов`язуються сплатити авансовий внесок в рахунок оплати ціни земельної ділянки, яка буде придбана ним в майбутньому, після затвердження експертної оцінки.

Покупець на підставі рішення 28 сесії VII скликання Буштинської селищної ради №1168 від 21 грудня 2018 року та на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу землі та своєї платіжної спроможності повинен сплатити авансовий внесок у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить: 443 150 грн. 99 коп. (а.с.48-50).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з пунктом в) частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. При цьому орендна плата справляється у грошовій формі.

У пункті 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пункт 288.5 статті 288 ПК України).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, а також застосування передбачених законом способів захисту прав.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, у випадку використання земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію розміру не отриманої орендної плати за користування земельною ділянкою в порядку, визначеному статтею 1212 ЦК України.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Для кондиційних зобов`язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).

У своїх доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що з 2019 року між нею та Буштинською селищною радою існують переддоговірні та договірні відносини щодо викупу земельної ділянки, а це в свою чергу означає, що відсутні підстави для застосування до даних правовідносин ст. 1212 ЦК України.

Відповідачка вважає, що оскільки нею 03.05.2019 укладено з Буштинською селищною радою договір про сплату авансового платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки, то це не надає позивачу правових підстав для стягнення коштів згідно ст. 1212 ЦК України з 14.06.2019 по 24.03.2021.

З такими доводами апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду не погоджується з огляду на наступне.

З наданої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 29.10.2008 належить 68/100 будівлі фруктосховища загальною площею 5 650,50 м.кв. та 14.06.2019 викуплено 32/100 даної будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, право власності на дану будівлю ОСОБА_1 набула 14.06.2019 в повному обсязі, згідно договору купівлі-продажу серії та номер 1225 виданого 14.06.2019 та посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М.

03.05.2019 між Буштинською селищною радою та ОСОБА_1 укладено договір №3 про сплату авансового платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки, та суму авансового платежу сторони між собою погодили в розмірі 443 159,99 гривень.

На переконання відповідачки, факт укладення між сторонами вищезгаданого договору про сплату авансового платежу позбавляє позивача права на стягнення з відповідачки коштів передбачених ст. 1212 ЦК України.

Однак, факт укладення між сторонами спору договору про сплату авансового платежу тільки підтверджує намір сторін в подальшому укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0440, площею 2,1022 га, з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована в АДРЕСА_1 та яка належить до комунальної власності.

Тобто, особа повинна користуватися земельною ділянкою на належних правових підставах, зокрема, але не виключно, на підставі договору оренди земельної ділянки. Оскільки, ОСОБА_1 не є власницею земельної ділянки на якій розташоване належне їй майно, то така повинна сплачувати орендну плату за користування такою ділянкою, а тому наявність переддоговірних чи договірних відносин не звільняють відповідачку від відповідальності передбаченої ст. 1212, 1214 ЦК України.

Щодо моменту виникнення обов`язку зі сплати коштів, то на переконання відповідачки таке могло виникнути в неї з 03.05.2019, тобто з моменту сплати авансового платежу. Однак, таке твердження є хибним, з огляду на те, що право власності в цілому на нерухоме майно розташоване на спірній земельній ділянці виникло у ОСОБА_1 14.06.2019, а тому суд першої інстанції правильно визначив момент з якого необхідно нараховувати орендну плату.

Крім цього, відповідачка посилається на принцип добросовісної поведінки у цивільному праві та вказує, що саме зволікання Буштинської селищної ради з укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки призвело до того, що такий договір не укладено зовсім.

Так, слід зазначити, що відповідачка проявляла належну поведінку з моменту сплати авансового платежу 03.05.2019 та зверталася до Буштинської селищної ради із заявами щодо укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, однак такі заяви відповідачки залишились без належного реагування з боку селищної ради.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається, зокрема, на постанову Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 04.08.2021 у справі №922/3507/20 та на постанову Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 15.10.2019 у справі №922/1379/18. Дані справи стосуються кондиційних зобов`язань пов`язаних з безпідставним збереженням коштів за користування земельною ділянкою без належних правових підстав. В таких справах касаційний суд дійшов до висновку, що дії покупця відповідали принципам добросовісності, розумності та справедливості, оскільки такий вживав усіх залежних від нього заходів для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, однак саме зволікання продавця призвели до того, що правомірні очікування покупця не знайшли свого підтвердження.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням 45 сесії VII скликання Буштинської селищної ради Тячівського району «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення» № 2549 від 05.11.2020 було, зокрема, вирішено продати ОСОБА_1 земельну ділянку за 1 227 474 грн. 58 коп. для розміщення та експлуатації основних, підсобних, допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості в АДРЕСА_1 , площею 2,1022 га (кадастровий номер: :04:001:0440).

Однією з умов продажу було визначено сплату до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 50% від вартості земельної ділянки, що становить 613 737 грн. 29 коп., за мінусом внесеного покупцем авансового внеску, який був сплачений на рахунок продавця в сумі 223 300 грн. 00 коп. згідно договору про сплату авансового платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки № 3 від 03.05.2019.

Керуючись цим, 24.03.2021 відповідачкою було перераховано на банківський рахунок Буштинської селищної ради грошові кошти в загальному розмірі 390 437 грн. 29. коп. в рахунок оплати вартості земельної ділянки згідно рішення Буштинської селищної ради Тячівського району «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення» №2549 від 05.11.2020, що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» від 24.03.2021.

Про вказані обставини (зокрема про сплату необхідної суми передоплати 50%) відповідачка повідомляла Буштинську селищну раду листами від 25.03.2021 та від 09.06.2021 під розпис, однак жодної відповіді на вказані листи відповідачкою не отримувалось.

Тобто, правомірні очікування відповідачки щодо подальшого оформлення права власності на земельну ділянку не знайшли свого підтвердження, а тому судом першої інстанції було визначено період за який здійснювалось нарахування орендної плати саме до 24.03.2021, коли відповідачкою було перераховано необхідну суму передоплати. До моменту здійснення даного платежу відповідачка користувалась земельною ділянкою без достатніх на те правових підстав, а вже з 24.03.2021 таке користування здійснюється нею правомірно. Недобросовісна поведінка селищної ради щодо не укладення з відповідачкою договору оренди земельної ділянки є підставою для звернення до суду з окремим позовом, однак це не дає правових підстав для звільнення відповідачки від відповідальності передбаченої ст. 1212, 1214 ЦК України у період з 14.06.2019 по 24.03.2021.

Серед інших доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що у наданому прокурором витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки застосовані коефіцієнти не співвідносяться із кінцевою сумою нормативної грошовою оцінкою спірної земельної ділянки. Кінцева сума нормативної грошової оцінки повинна становити 2 183 498,70 гривень, а тому вказана прокурором оцінка не може бути належним та допустимим доказом.

Проте, згідно листа ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області, наданого на запит прокуратури №10-7-0.4-548/2-24 від 31.01.2024, таким підтверджено правильність розрахунку нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0440, площею 2,1022 га у розмірі 2 232 991,89 грн.

Саме така сума нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки є підтвердженою належними та допустимими доказами, які наявні у матеріалах справи. Зворотного відповідачкою не доведено.

Також, ОСОБА_1 вважає, що прокурор не обґрунтував належним чином правові підстави представництва інтересів Буштинської селищної ради та не надав докази пасивної поведінки селищної ради.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18, сам факт не звернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування не виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Сам факт не звернення до суду Буштиснької селищної ради з позовом тривалий час, надає підстави прокурору для захисту інтересів держави шляхом представництва інтересів уповноваженого органу в суді.

Крім цього, в матеріалах справи наявні докази звернення прокуратури до селищної ради із листами щодо наявних порушень прав територіальної громади, однак рада на такі не відреагувала належним чином та не вжила всіх необхідних заходів для звернення до суду.

У листі від 24.10.2023 за №1558/02-10 селищний голова Буштинської селищної ради просить прокуратуру вжити всіх необхідних заходів для стягнення безпідставно збережених коштів із ОСОБА_1 , в тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, прокуратура звернулася до суду в інтересах держави задля захисту прав Буштинської селищної ради та, зокрема, територіальної громади, саме у зв`язку з пасивною поведінкою ради.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків зроблених судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, судом під час ухвалення такого не допущено порушень процесуального чи матеріального права, а тому з урахуванням приписів статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2025 року належить залишити без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 12, 18, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Олійник Роман Богданович, залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: