Справа № 191/2167/25
Провадження № 2/191/967/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 грудня 2025 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Форощука О.В.
за участю секретаря Рибак М.П.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення аборгованості за кредитним договором, -
18 січня 2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» і ТОВ «ФК «Сонаті» був укладений договір про відступлення права вимоги №1-2024, на підставі якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Сонаті».
22 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «Сонаті» і ТОВ «Санфорд Капітал» був укладений договір про відступлення права вимоги №2-2024, на підставі якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Санфорд Капітал».
На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у вказаній сумі та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 7200,00 грн.
Представник позивача Маслюженко М.П. в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав і надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам, на адресу суду повернутий поштовий конверт з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач був ознайомлений з матеріалами справи, про що свідчить його письмова заява від 05 серпня 2025 року.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням відсутності у представника позивача заперечень проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 26 грудня 2016 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» і відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір про надання банківських послуг №2630466. Згідно п.1.1 Договору банк відкриває власнику рахунку поточний (картковий) рахунок в гривні з можливістю встановлення/відкриття відновлювальної кредитної лінії та надає в користування платіжну картку і персональний ідентифікаційний номер до неї на підставі отриманої від власника рахунку заяви за встановленою банком формою, інших документів відповідно до вимог чинного законодавства України та Правил користування картрахунком та платіжними картками АТ «Креді Агріколь Банк», які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на офіційному сайті Банку, та здійснює їх обслуговування.
Згідно п.1.3 кредитного договору кредитна лінія відкривається банком не пізніше наступного робочого дня після видачі кредитної картки власнику рахунку та діє до закінчення строку дії картки або до припинення дії кредитної лінії з інших підстав, передбачених договором, правилами та/або чинним законодавством України.
Відповідно до п.1.4 кредитного договору за користування кредитною лінією банк щоденно нараховує, а власник рахунку щомісячно в терміни, передбачені п.2.5 Договору, сплачує проценти за ставкою 30 % річних (фіксована процентна ставка). За домовленістю сторін цей розмір процентної ставки встановлюється на період з дати відкриття кредитної лінії до 31 грудня календарного року, в якому укладено Договір, якщо Договір укладається в 1 півріччя (1-2 квартал), або до 30 червня календарного року, наступного за роком, в якому укладено Договір, якщо Договір укладається в ІІ півріччі (3-4 квартал).
Також умовами кредитного договору передбачено, що з метою урахування кон`юктури ринку грошових ресурсів в Україні, Банк двічі на рік переглядає та встановлює процентну ставку за користування кредитною лінією в розмірі, який діє у Банку для аналогічного продукту, без підписання сторонами договору про внесення змін та доповнень до цього Договору. Банк повідомляє власника рахунку про новий розмір процентної ставки шляхом направлення йому SMS-повідомлення не пізніше ніж за 30 календарних днів до запровадження нового розміру процентної ставки та зобов`язаний підготувати проект договору про внесення змін та доповнень до Договору з урахуванням нового розміру процентної ставки, нового розміру реальної процентної ставки та загальної вартості кредиту. Власник рахунку зобов`язаний з`явитись до установи банку, у якій було укладено Договір, та укласти з банком вказаний договір про внесення змін та доповнень. Невиконання цього обов`язку власником рахунку звільняє банк від відповідальності за неповідомлення (несвоєчасне повідомлення) власника рахунку про умови кредитування та загальну вартість кредиту. У випадку, якщо власник рахунку не погоджується з новим розміром процентної ставки за користування кредитною лінією, він має право достроково розірвати Договір, попередньо погасивши всю заборгованість за ним. Нараховані проценти погашаються за рахунок залишку коштів, які обліковуються на картрахунку, шляхом їх договірного спимання банком або в інший спосіб, передбачений Договором та/або Правилами. При розрахунку процентів у місяці береться фактична кількість календарних днів, у році умовно 360 днів. При цьому день виникнення заборгованості по кредитній лінії та день її погашення вважаються одним днем, день відкриття кредитного ліміту включається до розрахунку, а день погашення не включається. Згідно пунктів 2.5 2.9 кредитного договору власник рахунку зобов`язаний щомісячно, протягом 25 днів після розрахункового дня (числа місяця, що дорівнює числу відкриття картрахунку), сплачувати обов`язковий щомісячний платіж, що включає в себе 5 % від фактично використаної суми кредитної лінії а т.ч. нараховані проценти за користування кредитною лінією станом на розрахунковий день звітного розрахункового циклу. У разі непогашення обов`язкового щомісячного платежу/пріоритетного платежу у визначений Договором термін кредитна картка автоматично блокується. Несплачена сума обов`язкового щомісячного платежу/пріоритетного платежу переноситься на рахунки простроченої заборгованості.
18 січня 2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» і ТОВ «ФК «Сонаті» був укладений договір про відступлення права вимоги №1-2024, на підставі якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Сонаті».
22 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «Сонаті» і ТОВ «Санфорд Капітал» був укладений договір про відступлення права вимоги №2-2024, на підставі якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Санфорд Капітал».
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч.1, 3 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Статтею 517 ЦК України, визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відтак, позивача наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На момент звернення позивача до суду та розгляду справи по суті, відповідач грошові кошти за кредитним договором не повернув.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на законі та умовах договору, а тому підлягають задоволенню.
У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст.141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.
Також позивачем ставиться питання про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 7200,00 грн.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача в суді здійснював адвокат Маслюженко М.П., що підтверджується ордером на надання правничої допомоги. Також, до матеріалів справи додані: копія договору про надання правничої допомоги №1 від 05 лютого 2025 року; копія акту про надані послуги з професійної правничої допомоги №1 від 05 лютого 2025 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Судом встановлено, що правнича допомога полягала у зборі та аналізі доказів і документів для подання позовної заяви до суду; складення позовної заяви та поданні її до суду.
Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, співмірність даних витрат, які суд вважає завищеними, тому суд вважає такими, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 549, 551 ч.1.ч.2, 625, 626, 628, 638 ч.1, 1048 ч.1, 1049, 1050 ч.1, 1054 ч.1,ч.2 ЦК України, ст.ст.2, 12, 4, 5,13, 19, 76 ч.1, 77 ч.1, 81, 207 ч.1,2, 264, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. В. Форощук