УХВАЛА

26 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 635/4889/19

провадження № 61-16094ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Сакари Н. Ю., Ступак О. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на частину житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на частину житлового будинку.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу 4/25 частин житлового будинку

з відповідною частиною господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 17 вересня 1971 року між ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з іншого боку.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 4/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу, укладеним 17 вересня 1971 року між ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з іншого боку.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 17/50 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

в порядку набувальної давнини після смерті ОСОБА_6 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перерозподілено ідеальні частки в праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 68/100 частин житлового будинку літер А-1, загальною площею 126,9 кв.м, житловою площею 72,2 кв.м, допоміжною (підсобною) площею 54,7 кв.м, в житловому будинку літер А1

з прибудовами літер А2, літер А3, літер А4, які складаються з групи приміщень № 1 і № 2, загальною площею 81,5 кв.м, житловою площею 49,7 кв.м, а саме: коридору 2-1 площею 15,2 кв.м, житлової кімнати 2-2 площею 7,6 кв.м, житлової кімнати 2-3 площею 15,2 кв.м, кухні 1-1 площею 13,2 кв.м, коридору 1-2 площею 3 кв.м, коридору 1-3 площею 3,4 кв.м, житлової кімнати 1-4 площею 11,3 кв.м, житлової кімнати 1-5 площею 15,6 кв.м, санвузла 1-6 площею 6,5 кв.м, погрібу літер а6, навісу літер С1, сараїв літер Т1, літер У1, вбиральні літер Р1, огорожі №№ 6, 7, 8, 9, ями для техобладнання № НОМЕР_1 , колонки № 12, вигрібної ями № 13, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 і які належали в 4/50 частинах ОСОБА_4 ,

в 4/50 частинах ОСОБА_5 , в 17/50 частинах ОСОБА_6 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 635/4889/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу 4/25 частин житлового будинку, визнання права власності та перерозподіл ідеальних часток, позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, в якій просить суд винести додаткове рішення, яким встановити, що після розподілу ідеальних часток частка ОСОБА_1 в житловому будинку літер «А1» складається

з групи приміщень № 3 загальною площею 45,40 кв.м, житловою площею

22,50 кв.м, а саме: 3-1 кухні площею 7,60 кв.м; 3-2 передпокою

площею 10,20 кв.м; 3-3 житлової кімнати 15, 50 кв.м; 3-4 санвузла площею 5,10 кв.м; 3-5 житлової кімнати площею 7,0 кв.м, а також ганку, літ. «А5», літної кухні літ. «Б» з тамбуром літ. «б», погребу літ. «д1», сараю літ. «Ж», гаражу літ. «Е», вбиральні літ. «О», огорожі № 1, 2, 3, 10, вигрібної ями № 14, колодязя літ. «к», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 становить 32/100.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2025 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду

від 26 листопада 2025 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 635/4889/19 відмовлено.

18 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року у справі № 635/4889/19.

У відповідності до частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зі змісту касаційної скарги та судових рішень у справі вбачається, що

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується

у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, § 37).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки відповідно до вимог пункту 20 частини першої

статті 353 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка

є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено права касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду такої ухвали в апеляційному порядку.

Помилкове зазначення в постанові апеляційного суду про можливість її касаційного оскарження, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на частину житлового будинку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак