Справа № 561/1574/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року с-ще Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.,

за участю секретаря Савич Ж.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Зарічне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

01 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив визнати за ним право власності на дві земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері.

На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельна ділянка кадастровий номер :09:000:0607 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 033739 від 24 січня 2006 року та земельна ділянка кадастровий номер :12:000:0080 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 600539 від 24 січня 2006 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, нотаріусом йому відмовлено, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельні ділянки, а саме, державний акт відсутній.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, згідно письмової заяви від 18 грудня 2025 року просить позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності .

До початку підготовчого судового засідання до суду надійшла заява відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПКУкраїни за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 (а.с.8). Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. До складу спадщини, зокрема, входять земельна ділянка кадастровий номер :09:000:0607 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 033739 від 24 січня 2006 року та земельна ділянка кадастровий номер :12:000:0080 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 600539 від 24 січня 2006 року.

Факт належності вищезазначених земельних ділянок спадкодавиці ОСОБА_4 підтверджується також сертифікатом на право на земельну частку (пай) КСП «Серницький» серії РВ № 0218082 від 10 січня 1998 року (а.с. 13), витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 21 січня 2025 року, № НВ-025 від 14 листопада 2025 року, (а.с. 17-23,26-32).

Згідно заповіту, посвідченого старостою Серницького старостинського округу Полюховичем А.В. 17 січня 2022 року, ОСОБА_4 зробила розпорядження щодо частини свого майна на сина ОСОБА_1 , дочку ОСОБА_2 та внука ОСОБА_6 . (а.с. 11).

Зважаючи на те, що спадщину за заповітом ніхто не прийняв, спадкування відбувається за законом.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину за законом прийняли син ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_2 , внук ОСОБА_3 . Останній є спадкоємцем за законом поряд з іншими спадкоємцями першої черги за законом, оскільки його мати ОСОБА_7 , як дочка спадкодавця померла до відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . А відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

04 листопада 2024 року між спадкоємцями укладено договір про поділ спадщини, згідно якого, зокрема, земельна ділянка кадастровий номер :09:000:0607 та земельна ділянка кадастровий номер :12:000:0080 відійшли ОСОБА_1 . (а.с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно постанов про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину приватного нотаріуса Вараського районного нотаріального округу Герман В.М. від 28 січня 2025 року №02-31/32, №02-31/33 видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку кадастровий номер :09:000:0607 та земельну ділянку кадастровий номер :12:000:0080, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 033739 від 24 січня 2006 року та державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 600539 від 24 січня 2006 рок

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На даний час Законами України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» видача державних актів на право власності на земельну ділянку не передбачена.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, враховуючи те, що позивач має право на спадщину за законом після смерті своєї матері, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом у зв`язку з втратою оригінала Державного акту на право власності на земельну ділянку, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача слід захистити, а позовні вимоги задовольнити саме у спосіб, про який просить позивач.

Судові витрати судом не розподіляються, оскільки позивач ОСОБА_1 просить залишити судові витрати за ним.

Керуючись ст. 12, 13, 140-141, 263-265, 273, ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 1,3148 га кадастровий номер :09:000:0607, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,6196 га кадастровий номер :12:000:0080, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1

ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Р.В. Світличний