ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 644/7382/23
Номер провадження 22-ц/818/3867/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Мальованого Ю.М.,

суддів Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2023 року в складі судді Клименка А.М. по справі № 644/7382/23 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2023 року КП «Харківські теплові мережі» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 липня 2014 року по 23 лютого 2022 року, у сумі 60 371 грн 08 коп., інфляційних витрат в сумі 6207 грн 29 коп., 3% річних в сумі 1150 грн 16 коп. та судового збору.

В обґрунтування позову КП «Харківські теплові мережі» посилалося на те, що згідно з рішенням Харківського міськвиконкому № 1407 від 23 грудня 1998 року «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» (зі змінами) позивач є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкова.

Відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення та теплопостачання. За період з 01 липня 2014 року по 23 лютого 2022 року відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих позивачем послуг, внаслідок чого за ними виникла заборгованість.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2023 року позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що утворилась за період з 01 липня 2014 року по 23 лютого 2022 року, у сумі 60 371 грн 08 коп., інфляційні витрати в сумі 6207 грн 29 коп., 3% річних в сумі 1150 грн 16 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору по 1342 грн 00 коп. з кожного.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування зазначає, що у зв`язку з повномасштабним вторгнення Російської Федерації на територію України, та активним веденням бойових дій, відповідачі змушені були виїхати з Харківської області, та на початку березня встали на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Шевченка, буд 50 (на підтвердження надано довідки внутрішньо переміщених осіб). У зв`язку з вищенаведеним, сторони не були повідомлені про розгляд справи та ухвалення оскаржуваного рішення. Про наявність такого рішення відповідач дізнався лише після відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

Просить застосувати строки позовної давності, оскільки трирічний строк позовної давності щодо платежів за період з 01 липня 2014 року по 23 лютого 2019 року пропущено.

22 липня 2025 року КП «Харківські теплові мережі» в особі Борисенко І.А. надали відзив на апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вказує, що згідно положень діючого законодавства України, саме зареєстровані в житловому приміщенні особи є споживачами комунальних послуг, а нарахування послуг відбувається відповідно до кількості зареєстрованих осіб. Відповідачі по справі свідомо, майже вісім років не сплачували у повному обсязі нарахування за отримані послуги з теплопостачання.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наявної заборгованості відповідачів за послуги з теплопостачання.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу вбачається, що загальна сума заборгованості з оплати наданих послуг, за період з 01 липня 2014 року по 23 лютого 2022 року становить 60 371 грн 08 коп. У зв`язку з несвоєчасною сплатою наданих послуг позивачем нараховано відповідачам інфляційні витрати в сумі 6207 грн 29 коп., 3% річних в сумі 1150 грн 16 коп.

Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП «ХТМ») та споживачами, які отримують ці послуги.

Відповідачі належним чином не виконували обов`язок щодо повної та своєчасної оплати послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений пункт 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до пунктів 18, 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.

Положеннями частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Приписами статті 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до статті 87 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Крім цього, положеннями частини 2 статті 625 ЦК України встановлений обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачі від виконання своїх зобов`язань ухиляються, вчасно не проводять оплату послуг, якими користуються.

Вказана у розрахунку позивача заборгованість відповідачами на теперішній час не погашена.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за послуги з теплопостачання, КП «Харківські теплові мережі» просить стягнути заборгованість за період з 01 липня 2014 року по 23 лютого 2022 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) було запроваджено карантин на всій території України з 12 березня 2020 року. У подальшому термін дії карантину неоднаразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року № 540-IX було внесено зміни до законодавчих актів та зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Вказаний Закон України набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Крім того, пунктом 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

В подальшому, 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні».

Відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» неодноразово були внесені зміни щодо продовження строку дії воєнного стану в Україні та проведення мобілізації.

Відповідно до п. 19 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З огляду на вищевикладене стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання в межах позовної давності з 01 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року, яка складає 45 098,04 грн (згідно з розрахунку заборгованості, наданому до позовної заяви). Інфляційні витрати та 3% річних нараховані за період з 01 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року, отже перегляду не підлягають.

Відповідачами також не спростовано правильність проведених КП «ХТМ» нарахувань плати за користування послугами з теплопостачання за спірний період, що визначався позивачем за нормами споживання відповідно до кількості осіб зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи загальну доступність інформації про тарифи з теплопостачання, наявність інформації про кількість зареєстрованих у квартирі осіб та об`єктивну можливість складання контррозрахунку відповідачем, такий розрахунок не складався та не надавався до суду.

Обставини щодо належного виконання підприємством умов договору з надання житлово-комунальних послуг матеріалами справи не спростовуються. З вимогами щодо перевірки якості наданих послуг відповідачі до управителя не звертались. Акти-претензії, які б свідчили про ненадання послуг чи надання їх неналежної якості, не складались. Отже, відповідачами будь-яким чином не спростовано надання позивачем їм житлово-комунальних послуг належної якості.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, заборгованість з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням індексу інфляції, та трьох процентів річних від простроченої суми підлягає стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у загальному розмірі 52 455,49 грн (заборгованість з теплопостачання, інфляційні витрати, 3% річних).

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позовні вимоги задоволено на 77,44 % (52 455,49 х 100) / 67 728,53.

Оскільки позовні вимоги задоволено на 74,44 %, то судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у розмірі 1 997,96 грн (2684,00 х 74,44) / 100), по 998,98 грн з кожного.

Апеляційну скаргу задоволено на 25,56 %, тому стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги підлягає з КП «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_2 у розмірі 1 029,04 грн (4026,00 х 25,56) / 100.

Шляхом взаємозаліку зазначених сум з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,92 грн (1997,96 грн 1029,04 грн) по 484,46 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2023 року змінити.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (Код місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, за період з 01 квітня 2017 року по 23 лютого 2022 року у сумі 45 098 грн 04 коп., інфляційні витрати в сумі 6207 грн 29 коп. та 3% річних в сумі 1150 грн 16 коп., в загальному розмірі 52 455 (п`ятдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн 49 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору по 484,46 грн з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2025 року

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина