Провадження № 2/127/7289/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Липовецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про виключення з актового запису про народження відомостей про батька, визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Малика О.В. звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Липовецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції Українипро виключення з актового запису про народження відомостей про батька, визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 16.08.2019 позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Під час шлюбу у них народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2021 у справі №127/27486/21 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2021 у справі №127/27486/21 встановлено, що сторони разом не проживали з серпня 2021 року. В подальшому позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , але перебувала у відносинах з відповідачем ОСОБА_2 . Під час перебування у відносинах з відповідачем ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак через перебування у шлюбі на момент зачаття дитини її батьком зазначено відповідача ОСОБА_3 .

В подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим 06.03.2025.

14.10.2025 поновлено актовий запис про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Україні та 14.10.2025 складено актовий запис №5 Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Батьківство ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується звітом про тест ДНК для встановлення біологічної спорідненості від 25.07.2025, який зроблено Національним центром генетичних досліджень CentrumDNA.

Посилаючись на викладене, сторона позивача просить суд виключити відомості про ОСОБА_3 як про батька дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису про народження №5, який складено 14.10.2025 Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України; визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , записавши його батьком дитини та змінивши прізвище та по батькові дитині, зазначивши: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням внесених змін видати нове свідоцтво про народження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите загальне позовне провадження у справі.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову. Підтвердив, що він дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розгляд справи просив проводити у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 також подав заяву про визнання позову. Повідомив, що був записаний як батько дитини у свідоцтві про народження виключно через те, що позивач ОСОБА_1 завагітніла від іншого чоловіка, але перебувала з ним в шлюбі. Розгляд справи просив проводити у його відсутність.

Представник третьої особи Липовецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Мельник Л.А. подала до суду заяву про розгляд справи без представника відділу.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про прийняття заяв про визнання позову та задоволення позовної заяви.

Судом встановлено, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2021 у справі №127/27486/21 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , зареєстрований 16.08.2019 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2012.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані ОСОБА_3 і ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 06.03.2025 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у Цифровому офісі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за актовим записом №1533, та змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

Батьківство ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується.

Відповідно до звіту про тест ДНК для встановлення біологічної спорідненості від 25.07.2025, який зроблено Національним центром генетичних досліджень CentrumDNA батьком дитини ОСОБА_11 з ймовірністю 99,9999% може бути ОСОБА_12 .

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно із ст.7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Статтею 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Згідно з п.6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»(надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п.6 Постанови).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду.

У відповідності до вимог ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Отже, підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

Відповідно до результату ДНК на батьківство ОСОБА_2 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ймовірність складає 99,9999%.

Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що ОСОБА_2 є біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, вимога про визнання батьківства підлягає задоволенню.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що судом визнано ОСОБА_2 батьком малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають також задоволенню вимоги позивача щодо внесення до відповідного актового запису цивільного стану про народження дитини відомостей про ОСОБА_2 як батька.

Судові витрати залишити за позивачем, враховуючи її клопотання.

Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 197, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, на підставі статтями 121, 122, 128, 129, 133, 134 СК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_3 як про батька дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису про народження №5, який складено 14.10.2025 Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , записавши його батьком дитини та змінивши прізвище та по батькові дитині, зазначивши: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням внесених змін, видати нове Свідоцтво про народження.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

третя особа: Липовецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, , адреса: вул. В. Липківського, буд. 30, м. Липовець, Липовецький район, Вінницька область.

Повний текст рішення складено 19.12.2025.

Суддя О.О. Жмудь