Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/1016/24
Номер проведження 2/508/47/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року

Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі головуючого судді Горобця В.Л.

Секретаря Товт Т.В.

Розглянувши у судовому засіданні в селищі Миколаївка цивільну справу в спрощеному позовному провадженні за позовом Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В :

21.08.2013 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», надалі за текстом - «Кредитор» та громадянин України ОСОБА_1 , надалі за текстом - «Позичальник» уклали договір кредиту № 660АІ1.

Рішенням №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариств «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.

Відповідно до умов кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 210 000,00 грн..

12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа- Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства. «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменувань - банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Відповідно до Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором.

Відповідно до рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2016 року, справа № 508/839/16-ц на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з Відповідача заборгованість за кредитним договором №660АІ1, в розмірі 363 141,61 грн., дане рішення Відповідачем не виконано.

Таким чином, в результаті не виконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду яка станом на 23.02.2022 року становить - 260 537,83 грн., та складається з:

сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 53993,69 грн..

сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 206544,15 грн..

Ухвалою суду від 20.12.2024 року відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Гареєв Є.Ш. в судове засідання не з`явилася. Представником відповідача до суду подано клопотання про розгляд справи у їх відсутність. В задоволенні позовних вимог просять відмовити в повному обсязі у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

17.04.2025 року предстаник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Гареєв Є.Ш. надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Позивачем не надано доказів виконання рішення суду 2016 року та не надано доказів, що таке виконання здійснюється або може бути здійснене у майбутньому. Зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання виконавчі дії не вчиняються, та відсутні правові підстави для відновлення виконавчого провадження. За висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10-це-також виключає можливість заміни сторони виконавчого провадження. Таким чином, у позивача відсутня фактична можливість стягнення з відповідача основного боргу в межах виконання судового рішення та тому відсутні правові підстави нарахування відповідачу ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат на суму основного боргу, відносно якого за законом виконавчі дії вчиняти заборонено у зв`язку із пропуском позивачем строків для виконання виконавчого листа. Окремо звертає увагу суду, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича №19985 від 14 вересня 2017 року було стягнено предмет застави, транспортний засіб марки РОВВ, модель КЦСА, тип універсал - В, 2003 року випуску за кредитним договором № 660АІ1 від 21 серпня 2013 року, з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк» укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 . Таким чином, попереднім кредитором вже здійснено стягнення автомобіля, на покупку якого було отримано кредит, в рахунок заборгованості за кредитом. Отже, кредит було погашено за рахунок автомобіля. А це виключає нарахування 3х процентів річних та інфляційних втрат на суму боргу, оскільки борг було фактично погашено.

Також представником позивача у відзиві поставлено питання про застосування позовної давності до вимог позивача.

13.08.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Гареєв Є.Ш. надав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи наступних доказів, які отримані за адвокатським запитом: Відповідь Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.07.2025 № 22952. Відповідно до цієї відповіді зазначено про існування декількох виконавчих проваджень. Зокрема, згідно відповіді зазначено, що у Документ сформований в системі «Електронний суд» 13.08.2025 у Пересипському відділі ДВС перебувало виконавче провадження №54279829 з примусового виконання листа №508/839/16-ц виданого 21.10.2016 Миколаївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 363141,61 грн. В ході проведених виконавчих дій з боржника було стягнуто частину боргу в загальному розмірі 232069,97 грн. (в тому числі за рахунок реалізації земельної ділянки). Залишок боргу складає 131071,64 грн . Відповідь приватного виконавця Носенко С.Б від 08.08.2025 р. №4767 згідно з якою, у нього на виконанні є виконавче провадження №57702850 по примусовому виконанню виконавчого напису №19985 від 14 вересня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським А.В. про звернення стягнення на предмет застави, транспортний засіб марки FORD, модель КUGA, тип універсал - В, 2013 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 . Постанову про відкриття виконавчого провадження №57702850 від 15.11.2018 р. Постанову про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження №57702850. Вказані докази підтверджують, що Позивач ввів суд в оману, зазначивши, що рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 21.10.2016 року по справі №508/839/16-ц взагалі не виконувалось. В рамках виконавчого провадження №54279829 вже було стягнуто 232069,97 грн, а в рамках виконавчого провадження №57702850 звернено стягнення на автомобіль. Таким чином, рішення давно фактично виконано. З урахуванням зазначеного, відсутні підстави для задоволення позову.

Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дослідивши матеріали спрви, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.08.2013 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та громадянин України ОСОБА_1 , уклали договір кредиту № 660АІ1.

Рішенням №5/2019 АТ «УКРСОЦБАНК» від 15 жовтня 2019 року, було припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариств «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.

Відповідно до умов кредитного договору № 660АІ1 від 21.08.2013 року Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 210 000,00 грн.

12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа- Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства. «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменувань - банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Відповідно до рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2016 року, справа № 508/839/16-ц на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором №660АІ1, в розмірі 363 141,61 грн. ( а.с. 71-73).

Таким чином, в результаті не виконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду яка за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року становить - 260 537,83 грн., та складається з:

сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 53993,69 грн..

сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 206544,15 грн. ( а.с. 126-129).

Відповідно до відповіді Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.07.2025 № 22952, зазначено про існування декількох виконавчих проваджень. Зокрема, згідно відповіді зазначено, що у Пересипському відділі ДВС з 11.07.2017 року перебувало виконавче провадження №54279829 з примусового виконання листа №508/839/16-ц виданого 21.10.2016 Миколаївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 363141,61 грн. В ході проведених виконавчих дій з боржника було стягнуто частину боргу в загальному розмірі 232069,97 грн. (в тому числі за рахунок реалізації земельної ділянки). Залишок боргу складає 131071,64 грн. 05.06.2025 року заступником начальника відділу Тріфоновим О.Ю., керуючись п. 2ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу № 54279829 та разом із оригіналом виконавчого листа із відміткою часткового виконання навправлено стягувачу за адресою та порядку встановленого Законом ( а.с. 212).

Тобто, це свідчить про те, що у Пересипському відділі ДВС з 11.07.2017 року по 05.06.2025 року на виконанні перебувало виконавче провадження № 54279829 з примусового виконання виконавчого листа №508/839/16-ц виданого 21.10.2016 Миколаївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 363141,61 грн. боргу за кредитним договором № 660АІ1 від 21.08.2013 року.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Судувід 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14?10цс18), від 4 липня 2018 рокуу справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та три проценти річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року (справа №127/15672/16-ц, провадження № 14-254цс19).

Таким чином, з ухваленням рішення суду про стягнення боргу у 2016 році, зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Договором кредиту від 21.08.2013 року №660АІ1 в розмірі 363 141,61 грн. не припинилося станом на 23.02.2022 року та тривало про що свідчить відповідь з відділу Пересипського ДВС про наявність виконавчого провадження № 54279829.

Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

У цій справі АТ «Сенс Банк», яке є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», пред`явило позові в межах строку позовної давності, перебіг якого був продовжений на строк дії карантину та зупинений в період дії воєнного стану в Україні, просить стягнути з відповідача на його користь 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 53993,69 грн. та інфляційні втрати у розмірі 206544,15 грн.

Позивачем проведено розрахунок 3 % річних у розмірі 53993,69 грн. та інфляційні втрати у розмірі 206544,15 грн., який відповідачем та його представником не спростований, а тому приймається судом як належний.

За таких обставин, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 53993,69 грн. та інфляційні втрати у розмірі 206544,15 грн.

Доводи представника відповідача, адвоката Гареєва Є.Ш. про сплив позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки, як вказано вище, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується строком позовної давності. У цій справі позивач пред`явив позов 09 грудня 2024 року і в межах строку позовної давності, який продовжено у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), відповідно до положень п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року, просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь три проценти річних в сумі 53993,69 грн. та інфляційні втрати у розмірі 206544,15 грн.

Що стосується доводів представника відповідача щодо фактичного виконання рішення суду, а саме часткового стягнення заборгованості на користь позивача в розмірі 232069,97 гривень та стягнення за виконавчим написом нотаріуса на предмет застави, автомобіль марки FORD, модель КUGA, тип універсал - В, 2013 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , то суд не приймає їх до уваги, оскільки з відповіді Пересипського відділу ДВС вбачається, що станом на 23.02.2022 року рішення суду про стягнення основної суми боргу в розмірі 363141,61 гривень не було виконане, а що стосується виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса про стягнення предмета застави, автомобіля, ВП № 57702850, то дане виконавче провадження ще не завершене, матеріали справи протилежного не містять та стороною відповідача не надані.

Суд не приймає до увага також доводи представника відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки відзив був поданий до суду поза межами строку встановленого судом для подання відзиву, а клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву чи поновлення строку предстаником відповідача не заявлялося.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3126,46 гривень.

Керуючись ст. ст. 19; 77; 247; 258; 263; 268; 273; 354 ЦПК України; ст. ст. 625; 1054 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ідентифікаційний код - НОМЕР_2 - на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, МФО 300346, , п/р № НОМЕР_3 , заборгованість за кредитним договором № 660АІ1 від 21.08.2013 року розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішення суду яка станом на 23.02.2022 року становить - 260 537,83 грн., та складається з:

сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 53 993,69 грн.

сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 206 544,15 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ідентифікаційний код НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» ( 03150, місто Київ, вулиця ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 100; Код ) суму сплаченого судового збору в розмірі 3126,46 гривень.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду, а стороною, що не була присутньою в судовому засіданні, з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.Л. Горобець