ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

23 грудня 2025 року

м. Харків

справа № 643/15797/21

провадження № 22-ц/818/4295/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Тичкової О.Ю.

суддів Пилипчук Н.П., Мальований Ю.М.

за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 рішення Салтівського районного суду м. Харкова від 13 червня 2025 року у складі судді Новіченко Н.В. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання договору та визнання договору недійсним,-

у с т а н о в и в:

Рішенням Салтівського районного суду м. Харкова від 13 червня 2025 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду дійсним обставинам у справі та вимогам закону. Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

23.12.2025 представником ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 подано клопотання про зупинення апеляційного провадження до набранням законної сили рішення суду за результатами розгляду кримінального провадження №0001678 від 07.09.2021

Клопотання обгрунтовано тим, що існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи у рамках кримінального провадження № 0001678 від 07.09.2021 року за заявою ОСОБА_2 про те, що 22.08.2021 року її чоловік ОСОБА_3 наніс останній тілесні ушкодження та набрання законної сили рішенням суду у даному кримінальному провадженні

Перевіривши доводи клопотання, матеріали справи, судова колегія вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 990/24/23 (провадження № 11-100заі23).

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01 березня 2024 року у справі № 910/17615/20 зазначено, що: по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.

Таким чином, суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі.

Схожий висновок було викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21).

Приписи пункту 6 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України закріплюють підставу для обов`язкового зупинення провадження у справі, а саме вирішення іншої справи, що розглядається в порядку, зокрема, кримінального судочинства.

З урахуванням буквального формулювання правової норми (пункт 6 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України), а також її системного тлумачення у сукупності з іншими нормами права, зокрема вказаними нормами Кримінального процесуального кодексу України, беручи до уваги закріплене у цій нормі загальне правило для усіх видів судочинства, у більшості з яких відсутня обов`язкова досудова стадія провадження, з огляду на основні засади судочинства та мету впровадження механізму зупинення провадження, передбачуваність строків такого зупинення, суд вважає, що правовою підставою для зупинення провадження у цивільній справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України є саме судовий розгляд іншої справи (судове провадження).

Здійснення відповідним органом досудового розслідування окремої стадії кримінального провадження - досудового розслідування, не може виступати підставою для зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України.

Зазначене відповідає сформованій судові практиці при застосуванні пункту 6 частини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України (постанови Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 369/2750/21, від 22 січня 2025 року у справі № 643/3012/20)

Судом встановлено, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001678 від 07.09.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, наразі перебуває на стадії досудового розслідування. При цьому відсутні будь-які докази що у цьому кримінальному провадженні вручено повідомлено повідомлення про підозру, затверджено обвинувальний акт з направленням його до суду.

Враховуючи, що відсутність судового провадження у кримінальній справі за звинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення № 0001678 підстави для зупинення провадження у справі відсутні.

Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 222, 251, 253 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді Н.П.Пилипчук

О.Ю. Мальований