ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9581/25 Справа № 235/2345/18 Головуючий у першій інстанції - Гречана В. Г. Суддя- доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області у складі судді Гречаної В.Г. від 26 червня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу по цивільній справі №235/2345/18, виданого 10 травня 2018 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Заводського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області від 26 червня 2025 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 20 серпня 2025 року про виправлення описки заяву, заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по цивільній справі №235/2345/18, виданого 10 травня 2018 року суддею Красноармійського міськрайонного суду Донецької області залишено без розгляду та повернуто заявнику.

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_1 та звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Встановлено, що 10 травня 2018 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області видано судовий наказ у справі №235/2345/18, яким вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Комунального Підприємства «Покровський центр єдиного замовника Донецької області» суму заборгованості за житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2018 року у розмірі 46531,98 грн

24 червня 2025 року ОСОБА_1 подала до Заводського районного суду міста Кам`янського заяву про скасування судового наказу. В обґрунтування заяви зазначила, що 10 травня 2018 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області видано судовий наказ у справі №235/2345/18, яким вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь КП «Покровський центр єдиного замовника Донецької області» суму заборгованості за житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2018 року у розмірі 46531,98 грн. Заявнику не було вручено копії судового наказу від 10 травня 2018 року у справі №235/2345/18 та доданих до неї документів. 13.10.2023 зареєструвала шлюб, та змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 13.10.2023. Дізнавшись, що відносно неї відкрито виконавчі провадження та заблоковано рахунки, звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу, в тому числі, у справі №235/2345/18. Проте ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.02.2025 її заяву залишено без розгляду та повернуто. В подальшому заявниця надіслала заяву про видачу копії судового наказу у справі №235/2345/18 до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська. Як вбачається з сайту Укрпошти, лист з ідентифікатором 451 вручено отримувачу 12.06.2025. Вважає вимоги стягувача повністю необґрунтованими. Зазначила, що вона не є власником майна та не укладала жодних договорів зі стягувачем щодо надання/отримання комунальних по слуг, по слуги з утримання будинку та прибудинкової території. Власником нерухомості є її мати ОСОБА_4 , та саме вона має бути єдиним боржником у даній справі.

Повертаючи заяву без розгляду місцевий суд вказав, що заява про скасування судового наказу подана після спливу строку передбаченого ч. 1 ст. 170 ЦПК України, клопотання про його поновлення заявником не заявлено.

З висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 169 ЦПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі - підприємцю - за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до ст. 272 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення чудового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 ча. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті (частини 3-5 ст. 170 ЦПК України).

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст.170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (ч. 2 ст. 171 ЦПК України)

Відповідно до норм ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України).

Частиною третьою статті 2 ЦПК України визначено, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Зазначеними нормами чітко встановлено процесуальну поведінку, відповідно до якої учасники справи зобов`язані діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строків на подання заяви боржника про скасування судового наказу. Для цього особа, зацікавлена у поданні такої заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, у передбачені законодавством строки.

Водночас інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дотримання процесуальної дисципліни учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст.127 ЦПК України).

З наведеного вбачається, що законодавець передбачив обов`язок учасника справи звернутися до суду з відповідною заявою про поновлення пропущеного строку, а суд за наявності відповідної заяви (клопотання) скаржника в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк був пропущений та чи підлягає він поновленню.

ЦПК України не пов`язує право суду визнати поважною причину пропуску процесуального строку з вичерпним колом обставин, що його спричинили.

Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування заяви (клопотання) про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників господарського процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зверталась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська із заявою про скасування того самого судового наказу, проте ухвалою суду Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 25.02.2025 року заяву залишено без розгляду та повернуто у зв`язку з тим, що боржником при звернені до суду порушені вимоги п.3 ч.5 ст. 170 ЦПК України стосовно надання клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті. Вказана ухвала боржницею не оскаржувала та набрала законної сили.

Отже, ОСОБА_1 у лютому 2025 року вже була обізнана зі змістом судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

В подальшому, 18 червня 2025 року до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська надійшла дана заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого 10 травня 2018 року у справі №235/2345/18. Проте, при поданні даної заяви про скасування судового наказу, ОСОБА_1 всупереч нормам ст. 170 ЦПК України також не подала до суду клопотання про поновлення пропущеного строку.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки дана заява про скасування судового наказу подана після спливу строку передбаченого ч. 1 ст. 170 ЦПК України та клопотання про його поновлення заявницею не заявлено, - наявні підстави для залишення заяви без розгляду та повернення її заявнику.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк на оскарження не пропущено, оскільки боржник отримала листа з копією оскаржуваного судового наказу та копію заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами 12 червня 2025 року є безпідставними, оскільки, як встановлено місцевим судом та зазначено особисто ОСОБА_1 у заяві про скасування судового наказу, остання вже зверталась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська із заявою про скасування судового наказу, проте ухвалою суду від 25.02.2025 року заяву залишено без розгляду та повернуто. Тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_1 у лютому 2025 року вже була обізнана зі змістом судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області від 26 червня 2025 року, з урахуванням ухвали Заводського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області від 20 серпня 2025 року про виправлення описки, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 26 грудня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова