Справа № 138/2546/25
Провадження №:2-о/138/116/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Спічко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування дитини на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту перебування дитини на утриманні, 27.06.2024 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 . Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають із заявником і знаходяться на його утриманні. Крім того, в сім`ї виховується ще одна дитина - син дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого заявник повністю матеріально утримує, займається його вихованням. Батько ОСОБА_3 не сплачує аліменти на утримання сина та не займається його вихованням. Враховуючи ту обставину, що заявник утримує трьох неповнолітніх дітей, йому було видано посвідчення, як батьку багатодітної сім`ї. Метою встановлення факту є захист та реалізація законних інтересів дитини та сім`ї заявника. Також встановлення факту перебування на утриманні дитини необхідно заявнику для оформлення документів, необхідних для отримання соціальної допомоги, як багатодітній сім`ї та отримання субсидії.

Тому просить винести рішення, яким встановити факт перебування на його утриманні неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву де просив розглянути справу у його відсутність, вимоги викладені в заяві підтримує, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Могилів-Подільської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив провести розгляд справи у його відсутність.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву де просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 судове засідання не з`явився, без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без розгляду з наступних підстав:

як вбачається з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Заявник, зважаючи на те, що батько сина дружини від попереднього шлюбу ніякої допомоги дитині не надає, участі у його вихованні не приймає, нехтує своїми батьківськими обов`язками і фактично він виконує обов`язки батька, звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування дитини на його утриманні в порядку окремого провадження.

У п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України (стаття 1).

У частині першій статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У статті 141 СК встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частинами першою, другою та третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (частина перша статті 268 СК України).

Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними.

Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.

Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за рішенням суду (статті 164, 180 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2024 року у справі №551/812/23 (провадження № 61-9313св24) зазначено, що: «задовольняючи вимоги заяви суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на те, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки доведення факту утримання падчерки вітчимом пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких біологічний батько дитини не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини та безумовно впливає на права і інтереси самої дитини. Такий факт утримання дитини не біологічним батьком, а вітчимом не може встановлюватись у безспірному порядку, в тому числі на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Таким чином, за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі батька дитини у її матеріальному забезпеченні/утриманні, а отже, питання, заявлене заявником у цій справі, не може з`ясовуватись безвідносно до дій батька дитини та може вирішуватись у межах спору про право за загальним правилом у позовному провадженні».

Подібні висновки містяться також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23), постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2024 року у справі № 613/1674/23 (провадження № 61-5903св24), від 06 листопада 2024 року у справі № 468/1025/23 (провадження № 61-14070св23).

Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право.

У постанові Верховного Суду від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц (провадження № 61-7049св22) вказано, що: «згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права».

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У даній справі встановлено, що заявник просить встановити факт перебування на його утриманні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є його пасинком та має рідного батька - ОСОБА_3 .

Метою встановлення факту заявник визначив захист та реалізацію законних інтересів дитини та його сім`ї, а також оформлення документів, необхідних для отримання соціальної допомоги як багатодітній сім`ї, отримання субсидії.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що у даній справі наявний спір про право - зокрема, спір щодо участі ОСОБА_3 (батька дитини) у вихованні та утриманні дитини та/або ухилення від такої участі, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника, і підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, аналізувати надані заявником докази не має правового значення, оскільки належність, допустимість, достовірність та достатність вказаних доказів повинна досліджуватися судом за результатами розгляду позову, а відтак і надавати аналіз доводам заяви.

З урахуванням наведеного, заява про встановлення факту перебування дитини на утриманні підлягає залишенню без розгляду з підстав, передбачених частиною шостою статті 294 та частиною четвертою статті 315 ЦПК України.

Керуючись ст. 19, 260, 261,ч.6 ст.294, 315ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування дитини на утриманні- залишити без розгляду на підставі ч.6 ст.294 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.Є.ЦИБУЛЬСЬКИЙ