Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5553/25
Провадження №: 2-др/332/36/25
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Сапунцова В.Д. за участі секретаря судового засідання Горбань Є.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Писаренка Сергія Юрійовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу,
16.12.2025 року від представника відповідача ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» Шаповалова В.М. через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, в яких просить відмовити у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі через їх необґрунтованість та недоведеність факту надання послуг адвокатом у заявленому обсязі, оскільки позовна заява у даній справі була сформована та подана до суду через особистий
електронний кабінет Позивача ОСОБА_1 в підсистемі ЄСІТС («Електронний суд»). Документ підписано особистим кваліфікованим електронним підписом (КЕП) самого позивача. При цьому, у тексті позовної заяви відсутні будь-які посилання на те, що вона підготовлена адвокатом. Ордер адвоката до позовної заяви не долучався, відомості про представника у відповідній графі позовної заяви не зазначалися. Відповідно до законодавства, що регулює використання електронного підпису та документообігу, накладення особою власного КЕП свідчить про те, що саме ця особа є автором та підписантом документу, та несе відповідальність за його зміст, така ж ситуація склалася з підготовкою та поданням Відповіді на відзив. Цей процесуальний документ також був поданий через електронний кабінет позивача та скріплений виключно його особистим електронним підписом. Жодних згадок про адвоката, його участь у підготовці правової позиції, аналізі відзиву чи формулюванні заперечень у документі немає. Стороною позивача не надано суду жодних об`єктивних доказів того, що текст позовної заяви та відповіді на відзив готувався саме адвокатом Писаренком С.Ю. Таким чином, включення до Акту приймання-передачі послуг та розрахунку вартості робіт таких пунктів як «складання позовної заяви» та «складання відповіді на відзив» є безпідставним. Виходячи із матеріалів справи та процесуальних документів, позивач здійснив ці дії самостійно, реалізуючи своє право на самопредставництво. Спроба стягнути кошти за роботу, яка була виконана самим позивачем (а не адвокатом), є зловживанням процесуальними правами та спробою безпідставного збагачення за рахунок відповідача. Матеріали справи свідчать, що єдиним документом, який дійсно був підписаний та поданий адвокатом Писаренком С.Ю., є Клопотання від 28.11.2025 року про розгляд справи за відсутності позивача. Жодних інших процесуальних документів (заяв по суті, клопотань про витребування доказів, адвокатських запитів тощо) за підписом адвоката до суду не надходило. Участь у судових засіданнях адвокат також не брав, оскільки сам ініціював розгляд без участі сторони (позивача). Отже, фактичний обсяг роботи адвоката звівся до написання одного технічного документу, який не містить складного правового аналізу чи обґрунтування. Щодо співмірності вартості яка заявлена в розмірі 15 000,00 грн., то виходячи з фактичних обставин (авторство позову та відповіді на відзив належить позивачу) адвокат оцінює підготовку одного клопотання про розгляд справи без участі позивача у 15 000 грн. Така вартість є вочевидь завищеною, не відповідає середнім ринковим цінам на юридичні послуги в Україні та порушує критерій розумності витрат. Подані заявником документи («Детальний опис робіт» та «Акт наданих послуг» від 12.12.2025) не відповідають критерію визначеності. У документах не зазначено кількість часу, витраченого на кожну окрему дію, що свідчить про відсутність такого погодинного розрахунку. Це унеможливлює перевірку обґрунтованості вартості послуг. Адвокат вступив у справу (згідно з датою подання першого документу 28.11.2025) вже на стадії, коли основні докази були подані. Якщо договір був укладений 01.10.2025, то на момент подання позову та відповіді на відзив у позивача вже був представник. Проте позивач не повідомив про це суд, не надав ордер разом із позовом, а діяв самостійно. Зазначені обставини свідчать про несвоєчасне розкриття інформації, що викликає обґрунтовані сумніви щодо реальної дати укладення договору або ж підтверджує, що до 28.11.2025 адвокат фактично не надавав послуг. Визначення у договорі фіксованого розміру винагороди не звільняє сторону від обов`язку доведення фактичного надання послуг. Сам по собі факт підписання договору з ціною 15 000 грн. не зобов`язує суд стягувати саме цю суму з іншої сторони, якщо обсяг реально виконаних робіт не відповідає цій сумі. У разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для відшкодування витрат представник відповідача просить зменшити їх розмір до мінімального рівня, що відповідає фактично вчиненій процесуальній дії (складання клопотання про розгляд справи без участі), визначивши суму відшкодування у розмірі, що не перевищує 500 (п`ятсот) гривень.
18.12.2025 від представника відповідача ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» Шаповалова В.М. через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення на заперечення на заяву позивача від 17.12.2025, в яких зазначено, що факт підписання та подання позову особисто позивачем не спростовано, факт відсутності в матеріалах справи будь-яких інших документів за підписом адвоката, окрім одного клопотання не спростовано, факт відсутності погодинної деталізації у Акті та Описі не спростовано. (Позивач лише намагався виправдати це «фіксованою ціною», що суперечить ст. 137 ЦПК). Враховуючи викладене, заявлена сума у 15 000 грн. є абсолютно неспівмірною фактично наданій правовій допомозі. На підставі вище викладеного просить суд, відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. у повному обсязі через їх недоведеність та необґрунтованість, але у разі визнання судом наявності підстав для часткового відшкодування зменшити їх розмір витрат до мінімального рівня (500 грн.), що відповідає єдиній підтвердженій процесуальній дії представника (подання клопотання про розгляд без участі),запобігаючи тим самим безпідставному збагаченню позивача за рахунок
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України виклик сторін в судове засідання здійснюється лише у разі необхідності та не є обов`язковим, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення ч. 3 ст. 270 ЦПК України).
Порядок розподілу судових витрат по справі визначений ст.141 ЦПК України, відповідно до якого та з врахуванням положень ст.265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат.
Виключення з цього правила міститься в ч.8 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» про захист прав споживачів задоволено.
Визначаючи розмір понесених витрат суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до положень частин 1 6 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду:
- копію договору про надання правничої допомоги від 01.10.2025, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Сергія Писаренка» в особі Керуючого Бюро Писаренка Сергія Юрійовича, пунктом 4.1. якого сторони погодили, що порядок обчислення гонорару за надання професійної правничої допомоги Клієнту є фіксованим та становить:
У випадку розгляду справи без участі сторін та їх представників сума гонорару зменшенню не підлягає. Гонорар за інші послуги може бути передбачений окремою додатковою угодою до цього Договору;
- копію акту здачі-прийняття наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 01.10.2025 від 12.12.2025 в якому зазначено, що виконавець в особі адвоката адвокатського бюро Писаренко С.Ю. надав клієнту зазначені види правничої допомоги: представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства у Заводському районному суді м. Запоріжжя у справі ЄУН 332/5553/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» про захист прав споживачів (стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за час прострочення належних виплат за середньостроковими державними облігаціями), згідно з яким адвокатом було надано правову допомогу на загальну суму 15 000,00 грн.;
- рахунок на оплату № 1 від 12.12.2025 року, підписаний керуючим Адвокатським бюро «Сергія Писаренка» Писаренком С.Ю.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 17.10.2014 №10 витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. не є цілком співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Отже, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
Ураховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.
Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 270, 279 ЦПК України,
Постановити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» про захист прав споживачів.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.
Вважати додаткове рішення невід`ємною частиною попередньо ухваленого рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.Д. Сапунцов