П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року місто Київ

справа № 761/8617/24

провадження № 22-ц/824/15463/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Хасанової А.Р.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Міністерство освіти і науки України

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2025 року, постановлену у складі судді Сіромашенко Н.В.,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України, 3-я особа: Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського про приведення положень трудового контракту до вимог нормативно-правових актів та внесення змін до трудового контракту.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2025 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, 3-я особа: Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського про приведення положень трудового контракту до вимог нормативно-правових актів та внесення змін до трудового контракту.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те,що позивач просив відкрити провадження у справі в порядку загального позовного провадження та суд відкрив провадження в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд позбавив позивача на доступ до справедливого суду, в тому числі застосування прав, які гарантуються реалізацією положень статей 174, 189, 197, 211 та 258 ЦПК України.

Також вказує, що судом першої інстанції помилково застосовано положення ст. 257 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства освіти і науки України - Халько В.А. заперечує проти доводів апеляційної скарги, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання ОСОБА_1 , представник Міністерства освіти і науки України, а також представник третьої особи: Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського не з`явилися, про місце, день і час розгляду справи були повідомлені. Міністерства освіти і науки України та Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського були повідомлені шляхом направлення судового повідомлення до електронного кабінету, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду. Направлене на поштову адресу ОСОБА_1 судове повідомлення повернути до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України дає підстави вважати, що позивач отримав судове повідомлення.

Суд вважає подане представником третьої особи Риковим В. клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю ОСОБА_1 (тривала відпустка) та неможливістю участі в засіданні представника Таврійського національного університету імені В.І.Вернадського за обставин особливих умов роботи таким, що не підлягає задоволенню, оскільки доказів на підтвердження таких обставин представник не надав, відповідно зазначені представником причини неявки в судове засідання не можна вважати поважними.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У травні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України, 3-я особа: Таврійський національний університет імені В.І. Вернадського про приведення положень трудового контракту до вимог нормативно-правових актів та внесення змін до трудового контракту.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року було відмовлено у відкритті провадження у даній справі, роз`яснено позивачу право на звернення до суду за даними вимогами у порядку КАС України.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року ухвалу суду першої інстанції від 11 березня 2024 року було скасовано, справу направлено до Шевченківського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвалою Шевченківського райсуду м. Києва від 25 квітня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Справа неодноразово призначалась до розгляду, зокрема, на 25 червня 2025 року та 22 липня 2025 року.

Постановляючи ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції ви ходи в із того, що позивач не з`явився в судові засідання 26 червня 2025 року та 22 липня 2025 року, був належним чином сповіщений про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог ст.ст.128-131 ЦПК України.

За приписами ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Таким чином, про належне повідомлення учасника справи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка або звіт про отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Тобто правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача, який належним чином повідомлений про розгляд справи, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Отже, умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: - повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; - повідомлення позивача про судове засідання належним чином; - відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; - нез`явлення в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору; - від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Крім цього, складовою частиною визначеного статтею 6 Конвенції права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 03 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

Установлено, що в матеріалах справи відсутні докази направлення ОСОБА_1 судової повістки з викликом в судові засідання, призначені на 26 червня 2025 року та на 22 липня 2025 року.

Наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа на електронну адресу електронної пошти ОСОБА_1 не дають підстав вважати останнього повідомленим про місце, день і час розгляду справи, оскільки нормами цивільного процесуального закону чітко визначено, що судове повідомлення повістка мають бути направлені учаснику справи до електронного кабінету, або на поштову адресу, або за заявою учасника справи з використанням засобів мобільного зв'язку ( ч.6,13 ст.128 ЦПК України.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про призначені судові засідання на 26 червня 2025 року та на 22 липня 2025 року, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду через неявку в судові засідання позивача є помилковим.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 липня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Суддя- доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус