Справа № 752/9201/23 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-з/811/314/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
22 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:
головуючої: Н. П. Крайник
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 Алексеєнка Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» на рішення Франківського районного суду міста Львова від 26 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних, -
Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 26 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» на користь ОСОБА_1 три проценти річних в розмірі 792 (сімсот вісімдесят дві) грн 84 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» на користь ОСОБА_1 суми інфляційних витрат в розмірі 5884 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн 33 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. та 100 (сто) грн 00 коп. судові витрати, пов`язані з витребування доказів у справі.

Рішення суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР».

Постановою Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» залишено без задоволення, рішення Франківського районного суду міста Львова від 26 лютого 2025 року залишено без змін.

10.12.2025 року представник ОСОБА_1 - Алексеєнко О.С. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» на користь ОСОБА_1 7 500 грн витрат на професійну правничу (правову) допомогу, понесену позивачем у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводиться без виклику учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 - Алексеєнка О.С. про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У той же час, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Також, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).

При цьому, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських послуг, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно практики Європейського суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.04.2023 року між Адвокатським бюро «АЛЕКСЕЄНКО» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги № 27/04/023.

07.04.2025 року між Адвокатським бюро «АЛЕКСЕЄНКО» та ОСОБА_1 було укладенододаткову угоду №4 до договору №27/04/2023 від 27 квітня 2023 року, згідно п. 3 якої сторони визначили, що винагорода АДВОКАТСЬКОГО БЮРО становить 7 500 грн 00 коп. (Сім тисяч п?ятсот гривень нуль копійок) і перераховується КЛІЄНТОМ на банківський рахунок АДВОКАТСЬКОГО БЮРО протягом 5 (п?яти) банківських днів, після надання АДВОКАТСЬКИМ БЮРО рахунку на оплату.

10.12.2025 року представник ОСОБА_1 - Алексеєнко О.С. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» на користь ОСОБА_1 7 500 грн витрат на професійну правничу (правову) допомогу, понесену позивачем у суді апеляційної інстанції.

На підтвердження понесення позивачем при розгляді даної справи в суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 500 грн представник ОСОБА_1 - Алексеєнко О.С. надав суду додаткову угоду №4 від 07 квітня 2025 до договору №27/04/2023 від 27 квітня 2023 року, акт №1 приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги від 11 квітня 2025 року за договором №27/04/2023 про надання професійної правничої допомоги від 27.04.2023 року та додатковою угодою №4 від 07.04.2025 року, квитанцію № 361030051 від 10 грудня 2025 року про оплату 7 500 грн за послуги з правничої допомоги згідно акту №1 приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги від 11 квітня 2025 року.

15.12.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» - Петрусь О.Б. подала заперечення на заяву про стягнення з відповідача витрат на оплату правничої допомоги, наданої позивачу ОСОБА_1 адвокатом Алексеєнком О.С., в якій зазначила, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7 500 грн є неспівмірними зі складністю даної справи, тривалістю її розгляду та наданими адвокатом послугами в суді апеляційної інстанції. Вважає, що розмір зазначених позивачем витрат на правову допомогу не відповідає критерію реальності, співмірності, а також розумності їхнього розміру.

Враховуючи наведені сторонами доводи на обґрунтування розміру витрат на правову допомогу, складність справи, час, затрачений адвокатом, та обсяг наданих ним послуг, а також доводи заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» - Петрусь О.Б. про зменшення витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» на користь ОСОБА_1 3000 грн витрат за надання правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - Алексеєнка Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРД-ТУР» (79013, м. Львів, вул. Новий Світ, 15, оф. 18, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3000 грн витрат на правничу допомогу.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 22 грудня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра