Провадження №2-о/523/493/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Аліної С.С.,

за участю секретаря судового засідання - Томілко М.В.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), про усиновлення повнолітньої особи,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 29.08.2025 звернувся до суду із заявою про усиновлення повнолітньої особи ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), згідно якої просить суд: - оголосити ОСОБА_1 усиновлювачем повнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - зобов`язати Приморський Відділ ДРАЦС внести до актового запису № 96 від 06 грудня 1996 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 зміни, зазначивши в графі «Батько дитини» замість " ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України" дані усиновлювача « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України».

Заява обґрунтована тим, що заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . На момент укладання шлюбу з ОСОБА_3 проживав її син ОСОБА_2 . Батько дитини і перший чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рішенням Первомайського районного суду Автономної Республіки Крим від 16.11.2009 року по справі №2о-89/2009 за заявою ОСОБА_5 з участю заінтересованої особи - Первомайської селищної ради Первомайського району Автономної Республіки Крим, був визнаний безвісно відсутнім з 01.01.1998 року. Рішення суду набрало законної сили 27.11.2009 року.

Заявник вказує в заяві, що він із усиновлюваною особою перебуває в теплих стосунках як батько та син, з моменту реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 заявник здійснював виховання та утримання ОСОБА_2 .

Заявник переконаний, що усиновлення повнолітнього ОСОБА_2 є доцільним та таким, що відповідає його інтересам.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з відповідною заявою.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що надає згоду на його усиновлення заявником ОСОБА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що надає згоду на усиновлення її сина ОСОБА_2 заявником ОСОБА_1 .

Представник заінтересованої особи - Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Гжибовський А. в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, зазначив, що просить розглянути питання щодо виключення Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) як належну заінтересовану особу по справі.

Ухвалою судді Пересипського районного суду м. Одеси від 02.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 06.10.2025р.

Судом встановлено, що заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 27.12.2005р., що підтверджується копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.23).

На момент укладання шлюбу з ОСОБА_3 проживав її син ОСОБА_2 . У свідоцтві про народження батьком вказано ОСОБА_4 (а.с.27).

Батько дитини і перший чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рішенням Первомайського районного суду Автономної Республіки Крим від 16.11.2009 року по справі №2о-89/2009 за заявою ОСОБА_5 з участю заінтересованої особи - Первомайської селищної ради Первомайського району Автономної Республіки Крим, був визнаний безвісно відсутнім з 01.01.1998 року. Рішення суду набрало законної сили 27.11.2009 року (а.с.29).

Відповідно до ст.207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.208 СК України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв` язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлено бажанням досягти іншого правого наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного факту). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини.

Отже, усиновлення повнолітньої особи допускається за наявності двох юридичних фактів:

1) відсутності в усиновлюваної особи батька, матері або позбавлення такої особи їхнього піклування;

2) наявність виключної обставини чи їх сукупності, які свідчать про те, що відхід від загальних правил щодо усиновлення не буде суперечити моральним засадам суспільства, буде відповідати інтересам всіх заінтересованих осіб, і що в інший спосіб захистити їх інтереси є неможливим.

При цьому, як свідчить наведена вище цитата з постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007, вживане у ч.2 ст.208 СК України словосполучення «особа, яка не має батька, матері» слід тлумачити як «особа - сирота».

Відповідно до абз.7, 8 ст.1 Закону України «Про охорону дитинства», дитина-сирота - дитина, в якої померли чи загинули батьки; діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти.

Судовим розглядом справи встановлено, що за обставинами даної справи ОСОБА_2 указаним ознакам не відповідає, оскільки його мати - ОСОБА_3 надає відповідне піклування сину ОСОБА_2 .

Той факт, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рішенням Первомайського районного суду Автономної Республіки Крим від 16.11.2009 року по справі №2о-89/2009 був визнаний безвісно відсутнім з 01.01.1998 року, не є підставою набуття дитиною статусу сироти.

ОСОБА_2 не був сиротою або позбавленою батьківського піклування до досягнення повноліття, батьківських прав його батьки не позбавлялись.

Під час розгляду справи також не встановлено й жодної виключної обставини, яка вказувала б на те, що усиновлення повнолітнього ОСОБА_2 є єдиним можливим способом захисту інтересів у відносинах між ним та заявником у справі ОСОБА_1 .

Безпідставними є посилання заявника, що такими винятковими обставинами для усиновлення повнолітньої особи, як прояв турботи, надання допомоги один одному, сумісне проживання, сприйняття відповідальності один за одного та інше.

Так, усиновлення повнолітніх осіб є виключенням з загального правила, і саме тому суд зобов`язаний детально розглянути обставини, які зумовили бажання осіб здійснити усиновлення. Проявляти турботу та надавати допомогу один одному сторони можуть і без юридичного оформлення родинного зв`язку.

Крім того, як зазначено в заяві ОСОБА_1 , метою усиновлення є юридичне оформлення родинного зв`язку, який склався протягом багатьох років. Так, необхідність офіційного оформлення між ними фактичних відносин як батька та сина виникла задля уникнення незручностей, пов`язаних з відсутністю документального підтвердження родинних відносин, пов`язаних із спадковими відносинами, зміни прізвища та по батькові усиновлюваної особи, тощо.

Разом з тим, вказані доводи не свідчать про наявність виняткових обставин для усиновлення повнолітнього ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного суд доходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При таких обставинах, вимоги ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), про усиновлення повнолітньої особи задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), про усиновлення повнолітньої особи - відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.12.2025р.

Суддя: Аліна С.С.