печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді Остапчук Т.В., при секретарі - Погребняк В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу 757/34330/25-ц за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач користується комунальними послугами, однак не вносить в повному обсязі платежі за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв`язку з цим у відповідача наявна заборгованість, у розмірі 68268,06 грн., яку просить стягнути позивач. Ухвалою судді Остапчук Т.В. від 25.07.2025 справу прийнято до провадження та відкрито спрощене провадження з розгляду справи, призначено дату судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність. Предстанвик відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Кошалковська Н.В подала до суду письмовий відзив, в якому зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечують в повному обсязі проти вимог КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про стягнення заборгованості та вважають, що подана позовна заява безпідставна, недоведена, необґрунтована та не мотивована згідно чинного законодавства з наступних підстав. Позивач посилається на те, що відповідно до вимог Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24.06.2004, а також Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживачі послуг з ЦО/ЦІГВ зобовязані були сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг. Та, вказує, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з ТЕ/ГВ включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Таким чином, за вищевказаною адресою, у Відповідачів також існує заборгованість за період з 01.11.2021 заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1437,35 грн, заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн. Відповідачі з даним визначенням стягнення заборгованості щодо них не погоджуються. Позивачем не надано жодного доказу підтвердження права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , в спірний період. Згідно п.6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна , або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Вимогами ст.322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У позовній заяві зазначено два Відповідача, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відповідно вимог вищевказаної позовної заяви Позивач просить стягнути солідно заборгованість з вищевказаних Відповідачів. Позивачем до позову додано Витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 - є наступні особи, а саме: 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) дата реєстрації 28.05.2020 р. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) дата реєстрації 28.05.2020 р. ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) дата реєстрації 28.05.2020 р. ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) дата реєстрації 28.05.2020 р. ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) дата реєстрації 28.05.2020 р. ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) дата реєстрації 28.05.2020 р. ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) дата реєстрації 28.05.2020 р. ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) дата реєстрації 19.06.2020 р. ОСОБА_1 з 24 вересня 2000 року проходить військову службу в Службі безпеки України.Є учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_1 від 09.04.2018). Календарна вислуга на військовій службі ОСОБА_1 складає понад 24 роки. ОСОБА_1 разом зі складом сім`і 8 осіб (він, дружина ОСОБА_2 ?вна, 1977 р.н., син ОСОБА_8 , 2002 р.н., дочка ОСОБА_9 , 2004 р.н., дочка ОСОБА_10 , 2010 р.н., син ОСОБА_11 , 2013 р.н., син ОСОБА_12 , 2016 р.н., син ОСОБА_13 , 2019 р.н.) перебував на квартирному обліку в ЦУ СБУ з 17.12.2002 у загальніи? черзі, а з 15.06.2012 - у списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житла, як багатодітна родина. За клопотанням Служби безпеки України розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.02.2020 року №70 до числа службових включена трикімнатна квартира АДРЕСА_3 . Згідно з протоколу №5 засідання Житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України від 07 лютого 2020 року, який затверджено 17.02.2020 року розглянуто питання щодо надання ОСОБА_1 службового житлового приміщення, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_3 (рішення керівництва ІСТЕ СБ України від 04.02.2020 року №18/10-637). Позивач самостійно визначає коло Відповідачів по справі, однак необхідно звернути увагу суду, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 була отримана згідно Ордеру №6339 від 20 травня 2020 р. на право зайняття службового жилого приміщення, який виданий на ім`я ОСОБА_1 . Ордер виданий на підставі Розпорядження голови районної державної адміністрації від 18.03.2020 року №191 За матеріалами справи квартирного обліку ОСОБА_1 був зареєстрований: з 31.05.1991 по 22.05.2008 - у трикімнатній квартирі АДРЕСА_5 , який на підставі свідоцтва про право власності від 05.04.2012 належить його батьку ОСОБА_14 , де всього було зареєстровано 6 осіб (він, син, батько, мати, сестра, сестра); з 23.07.2008 по 28.05.2020 - у службовій двокімнатній квартирі АДРЕСА_6 , яка здана СБУ; з 28.05.2020 по теперішній час - у службовій трикімнатній квартирі АДРЕСА_7 . Дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_15 була зареєстрована: з 03:03.1977 По 22.02.2002 та з 20.07.2004 по 21.05.2008 - у будинку АДРЕСА_8 , який на підставі свідоцтва про право власності від 10.09.2008 належить її батьку ОСОБА_16 ; з 22.02.2002 по 20.07.2004 - відсутні відомості щодо реєстрації; з 23.07.2008 по 28.05.2020 - у службовій двокімнатній квартирі АДРЕСА_6 , яка здана СБУ; з 28.05.2020 по теперішній час - у службовій трикімнатній квартирі АДРЕСА_7 . З часу отримання службової квартири ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 жодного дня не мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вищевказана квартира взагалі не придатна для проживання. У даній квартирі відсутній будь-який оздоблюваний ремонт, тобто голі стіни, які хоча б потребують оздоблювального ремонту та мінімально косметичного. Позивач в позовній заяві зазначає, що у Відповідачів наявна заборгованість до 01.05.2018 року та в позовній заяві посилається на договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), укладений 11 жовтня 2018 року з ПАТ «Київенерго» зазначає, що Позивач набув право вимоги до Відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення у розмірі 0,00 грн. та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн. Вважаємо, що відсутні підстави для висновку про те, що вказана заборгованість була нарахована в межах позовної давності. Вимоги за період до 01.05.2018 року не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом позовної давності. Представник відповідача вважає позовні вимоги КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості» необґрунтовані, не підтвердженні жодними доказами, тому позовна заява не підлягає задоволенню з вищенаведених підстав Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства. Судовим розглядом встановлено, що з 01.05.2018 року Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: 3 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ). З 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). Відповідно до вимог вказаних вище нормативно - правових актів, послуги з ЦО/ЦПГВ та послуги з ТЕ/ПГВ, надаються споживачеві згідно з договорами, що оформлюються на основі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання. На виконання вимог законодавства, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від № 34 (5085) (надалі - Договір). Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічни договором приєднання. Свіченням повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору про надання послуг з ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, факт отримання послуг Споживачем. Будинок за адресою: АДРЕСА_4 , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок, квартира за зазначеною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже, Відповідач є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 споживачами послуг з ТЕ/ПГВ. Відповідач від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 від послуг з ТЕ/ПГВ, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовлявся (не відключався). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, між Позивачем та Відповідачем підтверджується діями сторін, а саме: Позивач щомісячно надає Відповідачу послуги з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 послуг з ТЕ/ПГВ, надсилає Відповідачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а Відповідач споживає надані послуги та зобов`язаний Проте, Відповідач, у порушення вимог законодавства у сфері комунальних послуг, своєчасно не сплачував за спожиті послуги з ЦО/ЦПГВ та з ТЕ/ПГВ, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.05.2025 складає 56880,47 грн, за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 33648,18 грн заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 0,00 грн., за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 21682,03 грн.; заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн. Також, у відповідача наявна заборгованість за період з до 31.10.2021 заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 112,91 грн, заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого постачання гарячої води становить у розмірі 0,00 грн., за період з 01.11.2021 заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1437,35 грн, заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн. Крім того, позивач, на підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18 (далі Договір цесії), укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (далі - Кредитор) та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - Новий Кредитор), набув право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення у розмірі 33649,31 грн та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн. Згідно п. 3.4.2 Договору цесії, новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованості. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами 630, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайтд ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511). Окрім цього, позивачем згідно норм чинного законодавства нараховано розмір 3% річних, інфляційних втрат та пені на суму простроченої заборгованості. З врахуванням зазначеного, суд прийшов до наступного висновку. З 01 травня 2019 введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189. Відповідно до ч.1 ст.12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цього з закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього закону (тобто до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договір за правилами такого Закону між позивачем та відповідачем не укладався, а тому на теперішній час договір укладений до 01 травня 2019 року. Відповідно до абзацу 10 ч.1ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 №1875-ІV комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі Правила). Відповідно до п.8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч.7 статті 26 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої воли свідчить про надання послуг позивача. Відповідач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Посилання представника відповідачів, що до того, що позовна заява повинна бути подана лише до ОСОБА_1 то необхідно зазначити, зокрема, частиною ч. З ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено: «Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов 'язаннями з оплати житлово-комунальних послуг». Подібна норма закріплена ч. 1 ст. 64 ЖК України, а саме: «Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім 'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору». Частиною 1 статті 541 ЦК України встановлено: «Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання». В свою чергу, ч. 1 ст. 543 ЦК України передбачено: «У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо». Стосовно вказаної норми права Верховний Суд у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду у пунктах 87-88 постанови від 03.06.2024 у справі № 161/8822 19 (у ЄДРСРУ № 119776316) наголосив на такому: «87. Верховний Суд неоднаразово звертав увагу на те, що солідарна відповідальність у забовязаному праві - це відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобовязання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо. Як солідарне зобовязання, так і солідарна відповідальність виникають лише у випадках встановлених договором або законом. 88. Предявивши вимогу до солідарних боржників, який не задовольнив цю вимогу, кредитор має право предявити вимогу до іншого солідарного боржника». Однак, як вже наголошувалося вище Оскаржене рішення грунтується на помилковому висновку суду про таке « Відповідно до чинного законодавства, обовязок зі сплати житлово - комунальних послуг може поакладатися не лише на власника, а й на інших зареєстрованих або фактично проживаючих осіб, які спілько користуються комунальними послугами. Позивачем не було надано обгрунтування чому позовні вимоги заявлені виключно до відповідача та не було враховано можливу солідарну або часткову відповідальність інших зареєстрованих осіб. Це створює невизначеність щодо кола відповідальних осіб та неналежного розподілу боргу». Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі №607/2759/16-ц в поідібних правовідносинах із стягненням комунальних послуг про таке: «Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновок місцевого суду про солідарний обовязок повнолітніх осіб за забовязаннями, що виникають з договору найму, є правильними. Водночас суд першої інстанції не врахував, що згідно з положеннями частинами першої статті 543 ЦПК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржниківразом, так і від будь - кого з них окремо. Тому стягненян боргу за коритсування житловим примішенням лише з наймача за наявност і іншого повнолітнього члена сімї є підставою для задоволення позову... Побідного правозастосування інститут солідарної відповідальності при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги дотримується Київський апеляційний суд, зокрема у постановах від 05.05.2022 у справі №756/412/21, від 07.10.2025 у справі №753/5947/25 від 05.08.2021 у справі №756/12870/19, від 14.09.2022 у справі №754/983/22, від 21.06.2016 №752/2768/15-ц та багато інших. В даному сенсі слушним є висновки Київського апеляційного суду, зроблені у постанові від 05.05.2022 у справі №756/412/21 в подібних правовідносинах, зокрема: «Аналіз наведених положень закону (мається на увазі ч. З ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 543-544 ЦК України - авт.) вказує на те, що позивач має право вимагати виконання обов`язку щодо стати житлово-комунальних послуг як від власника квартири, так і від будь-якої іншої особи, яка зареєстрована або проживає у житлі власника, адже така особа на рівні з власником користується усіма житлово-комунальними послугами. Таким чином, позивачем пред`явлено позов до належного відповідача. А тому доводи апеляційної скарги, що суд не встановив обставин того, хто є власником квартири, не мають правового значення та відповідно не спростовують висновку суду про у ОСОБА_17 обов`язку сплачувати за житлово-комунальні послуги, надані до квартири, в якій відповідач зареєстрований. Оскільки законодавець передбачив надання житлово-комунальних послуг. в тому числі водопостачання та водовідведення, до квартири, не заслуговують на увагу судової колегії доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказ:€ нарахування боргу саме на ім`я ОСОБА_17 , який зареєстрований у квратирі, до якої надано послуги». Відповідно до ст. 20 Закону, п.п.18,20,30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунок заборгованості на послуги з центрального опалення і постачання гарячої води, здійснюється за тарифами, які закріплені Розпорядженням КМДА, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована. Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Так, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заборгованості за яка станом на 31.05.2025 складає 56880,47 грн, за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 33648,18 грн заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 0,00 грн., за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 21682,03 грн.; заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн, підлягають задоволенню частково, оскільки як ОСОБА_1 став власником квартири відповідно до ордеру 28.05.2020 року, а тому стягнення коштів в період до 01.05.2018 і до 28.05.2020 року не можливе. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004, а також Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживачі послуг з ЦО/ЦПГВ зобов`язані були сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг. Згідно ст. 14 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з ТЕ/ПГВ включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Таким чином, за вищевказаною адресою, у відповідача також існує за період з 01.11.2021 заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1437,35 грн, заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн та заборгованістьз плати за абоненське обслуговування з послуг постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн, що підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідачів, На підставі викладеного вище, загальна сума позовних вимог Позивача станом на 31.05.2025 складає та підлягає стягненню:

сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 33648,18 грн. інфляційної складової боргу у розмірі 5551,95 грн. 3% річних у розмірі 1344,08 грн;

заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 0,00 грн. інфляційної складової боргу у розмірі 0,00 грн. 3% річних у розмірі 0,00 грн;

заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 у розмірі 21682,03 грн. інфляційної складової боргу у розмірі 2936,24 грн. 3% річних у розмірі 701,65 грн., пеня у розмірі 853,67 грн;

заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021 у розмірі 0,00 грн. інфляційної складової боргу у розмірі 0,00 грн. 3% річних у розмірі 0,00 грн., пеня у розмірі 0,00 грн;

заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 0,00 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 0,00 грн. 3% річних у розмірі 0,00 грн;

заборгованості за спожиті до 01.05.2018 централізованого постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн. інфляційної складової боргу у розмірі 0,00 грн. 3% річних у розмірі 0,00 грн;

заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1437,35 грн;

заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн;

заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 112,91 грн, заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн;

що разом складає 68268,06 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. В зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача в частині стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції та пені підлягають задоволенню. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та підялгає стягнення з відповідачів солідарно суму в розмірі 55798,14 грн, оскільки ОСОБА_1 став власником квартири відповідно до ордеру 28.05.2020 року. Щодо заяви представника відповідачів про застосування строків позовної давності. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався до 30.06.2023 року. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» який набрав чинності, 02 квітня 2020 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Враховуючи, що позовна заява подана 21.07.2025, строк позовної давності позивачем не пропущений. Згідно з статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви, а саме 3028 грн. Керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 625ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» за житлово-комунальні послуги в сумі 55798,14 грн. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії рішення.

Позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»,адреса: м. Київ, вул. площа І.Франка,5, .

Відповідач 1: ОСОБА_1 : АДРЕСА_2

Відповідач 2: ОСОБА_2 : АДРЕСА_2

Суддя Т.В.Остапчук