Номер провадження 2/462/3831/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 грудня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,

встановив:

І. Рух справи.

ОСОБА_1 , 22.12.2025 року (вх. № 29167) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, у якій просить суд:

1. усунути перешкоди в спілкуванні з сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з боку матері ОСОБА_2 шляхом визначення батькові дитини ОСОБА_1 , наступних способів спілкування з дитиною:

- встановити наступний графік особистих побачень (спілкування) батька з сином, щомісячно у наступні дні:

??з 14 год. 00 хв. кожної першої суботи до 20 год. 00 хв. кожної першої неділі;

з 18 год. 30 хв. кожної другої п?ятниці до 20 год. 00 хв. кожної другої суботи;

??з 14 год. 00 хв. кожної третьої суботи до 20 год. 00 хв. кожної третьої неділі;

??з 18 год. 30 хв. кожної четвертої п?ятниці до 20 год. 00 хв. кожної четвертої суботи без присутності матері дитини з ночівлею дитини за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 ;

-особисті побачення кожного року за погодженням з матір?ю дитини протягом 14 безперервних днів у літній період для забезпечення відпочинку та оздоровлення дитини, спільний відпочинок батька з сином без присутності матері дитини;

-??особисті побачення у святкові дні, а саме: День народження дитини ОСОБА_3 , Новий рік 1 січня, Великдень (на відповідний календарний рік), день іменин сина 07 листопада, ОСОБА_4 06 грудня, Різдво 25 грудня почергово, через один рік, з 11 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері за місцем проживання батька, в громадських місцях, призначених для відпочинку та розвитку дитини;

-??особисті побачення щороку 13 листопада, у день народження батька ОСОБА_1 , з 11 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання батька, в громадських місцях, призначених для відпочинку та розвитку дитини, без присутності матері;

-??до досягнення дитиною 6 років спілкування з дитиною особисто засобами телефонного та відеозв?язку (за допомогою месенджерів Telegram, Skype, Viber, WhatsApp, програм FaceTime або Zoom), телефоном його матері ОСОБА_2 , шляхом приймання дзвінків від батька на телефоні матері, або телефонування матір?ю батькові, щодня з 19 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв., крім днів, у які спілкування між ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 відбувається при особистих зустрічах. Після досягнення ОСОБА_3 6 річного віку необмежене спілкування з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв?язку за умови забезпечення дитини особистим телефоном чи іншим технічним пристроєм, здатним здійснювати дзвінки та інші способи зв?язку.

2. Зустрічі проводити з урахуванням стану здоров?я дитини. Якщо дитина захворіла, мати дитини ОСОБА_2 зобов?язана завчасно повідомляти ОСОБА_1 про хворобу ОСОБА_3 із наданням відповідного медичного документа, який засвідчує дану обставину.

3. У дні зустрічей та побачень ОСОБА_1 вправі забрати ОСОБА_3 із дошкільного закладу освіти, шкільного закладу освіти, навчального закладу (гуртка, секції), місця проживання та по їх завершенню зобов?язаний повернути дитину за місцем її проживання, а мати дитини ОСОБА_2 зобов?язана передавати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його батькові ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 8 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) отримано відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2165367, 2165115 від 23.12.2025 про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи позивача та відповідача у справі.

Також, 22.12.2025 року (вх. № 29168) ОСОБА_1 звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про забезпечення позову, у якій просить суд:

- забезпечити позов з моменту постановлення ухвали про забезпечення позову до набрання рішенням у справі законної сили шляхом визначення часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , щомісячно у вихідні дні:

з 14 год. 00 хв. кожної першої суботи до 19 год. 00 хв. кожної першої суботи;

з 14 год. 00 хв. кожної другої неділі до 19 год. 00 хв. кожної другої неділі;

??з 14 год. 00 хв. кожної третьої суботи до 19 год. 00 хв. кожної третьої суботи;

??з 14 год. 00 хв. кожної четвертої неділі до 19 хв. 00 хв. кожної четвертої неділі, без присутності матері, зобов?язавши мати дитини ОСОБА_2 , передавати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його батькові ОСОБА_1 , за місцем фактичного проживання дитини: АДРЕСА_2 , згідно визначеного судом часу спілкування.

- встановити час для спілкування позивача ОСОБА_1 з його дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобами телефонного та відеозв?язку (за допомогою месенджерів Telegram, Skype, Viber, WhatsApp тощо), телефоном його матері ОСОБА_2 , шляхом приймання дзвінків від батька на телефон матері, або телефонування матір?ю батькові, кожної середи з 19 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.12.2025 року для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.12.2025 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною відмовлено.

ІІ. Щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що така не відповідає вимогам ст. 95, 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

ІІІ. Щодо недоліків заяви.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Суд звертає увагу на те, що в порушення зазначених вимог, у позовній заяві не вказано відомі номери засобів зв`язку (щодо третьої особи), офіційної електронної адреси (щодо третьої особи) та адреси електронної пошти (у сторін).

Окрім цього суд звертає увагу на те, що в порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

ІV. Щодо доказів, які підтверджують обставини вимог.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача клопотання про його витребовування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Окрім цього, відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд звертає увагу заявника на те, що письмові докази подаються в оригіналі або у належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається з копій позовної заяви та доданих до неї документів, поданих до суду відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, такі не відповідають вимогам ст. 95 ЦПК України, оскільки не всі копії письмових доказів засвідчені належним чином. Зокрема, на окремих копіях відсутнє підтвердження їх відповідності оригіналам, що перебувають у заявника, шляхом проставлення підпису із зазначенням дати такого засвідчення, а також не зазначено про наявність оригіналів відповідних письмових доказів.

Окремо суд вказує на те, що частина поданих документів є нечитабельними, а відтак неможливо встановити зміст зазначеної інформації (зокрема копії заборонного припису).

Документи, які надаються, повинні містити текст, який можливо дослідити та який несе певний зміст (текст повинен бути зрозумілим і читабельним, копії повинні бути повними).

Отже заявнику необхідно надати належним чином засвідчені копії документів, у виді, з якого можливо встановити зміст, тобто текст повинен бути зрозумілим і читабельним.

Також позивач покликається, зокрема, на ухвалу про відкриття провадження від 28.11.2025 року у справі № 464/3416/25 (про розірвання шлюбу), однак така не долучена до матеріалів справи, як і не долучено документів по справі, на яку позивач покликається 462/7445/25 (у тому числі, з урахуванням об`єднання в одне провадження).

На вимогу п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява містить відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, однак позивач покликаючись на вказане зазначив, що ним здійснювалися заходи досудового врегулювання спору, у тому числі шляхом листування через електронну пошту відповідача, проте підтвердження вказаного матеріали справи не містять.

V. Підсумки.

За нормою ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд приймає до уваги позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висвітлену 07.02.2024 року у справі № 295/434/22, провадження № 61-10948св23, згідно якої формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням» ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08.03.2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, що не відповідає вимогам закону, підлягає залишенню без руху до виправлення позивачем вказаних недоліків.

При цьому позивача попереджається, що у разі не усунення недоліків позовної заяви в строк, вказаний в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута.

З огляду на викладене та керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

постановив:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною залишити без руху.

2. Роз`яснення суду.

Позивачу надається п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути з усіма доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко