Провадження № 2-к/643/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 Салтівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Осадчого О.В.,

за участю секретаря судових засідань Нікітенка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Салтівського районного суду міста Харкова з клопотанням, в якому просить визнати на території України рішення №2023/542 від 06.10.2023 року 6 суду у сімейних справах м. Каршияка Турецької Республіки.

Обґрунтовуючи клопотання наступним, 10 липня 2020 року між громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, який було зареєстровано у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), про що складено відповідний актовий запис № 1533.

Рішенням №2023/542 від 06.10.2023 року 6 суду у сімейних справах м. Каршияка Турецької Республіки шлюб розірвано.

Вказане рішення суду набрало законної сили 28.11.2023 року.

19.12.2025 від начальника Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист із зауваженнями щодо клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

29.12.2025 заявниця ОСОБА_1 надала письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутності. Клопотання підтримує.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви або клопотання не надходили.

Відповідно до ч. 5 ст. 473 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Згідно із ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Як передбачено ст. 81 Закону України "Про міжнародне приватне право" в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

На підставі п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України" клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно ч.1 ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Законом України від 5 липня 2001 року N 2605-ІІІ "Про ратифікацію Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах", була ратифікована Угода між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах", підписану в м. Анкарі 23 листопада 2000 року.

Відповідно до ч.2 ст. 23 Угоди, якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу та роздільне проживання один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - другої Договірної Сторони і один з них проживає на території однієї Договірної Сторони, тоді компетентні установи обох Договірних Сторін мають юрисдикцію розглядати справу. У цьому випадку вони застосовують законодавство своєї держави.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.07.2020 року встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстровано Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 1533.

Також судом встановлено, що рішенням 6 суду у сімейних справах м. Каршияка Турецької Республіки від 06.10.2023 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який був укладений 10 липня 2020 року.

Вищевказане рішення набрало законної сили 28.11.2023 року.

В Україні не ухвалювалося рішення у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмету і за тих самих підстав.

Визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне ОСОБА_1 для упорядкування документів і отримання у органах реєстрації актів цивільного стану на території України документального підтвердження розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Приписами статті 35 Угоди закріплено умови, за яких рішення, зазначене в статті 23 цієї Угоди, підлягає визнанню та виконанню, а саме:

a) судове рішення, винесене в будь-якій з Договірних Сторін, має бути остаточним та підлягати виконанню на її території;

b) відповідачеві належним чином повинно було бути вручено виклик згідно з законодавством Договірної Сторони, в якій було винесене судове рішення;

c) сторони в судовому розгляді не були позбавлені права захисту, їм було належним чином вручено повідомлення про виклик до суду та надана можливість бути представленими, у випадку коли вони не могли подати позов та захищатися;

d) не існує іншого остаточного судового рішення, винесеного щодо того самого предмета щодо тих самих сторін на території Договірної Сторони, від якої запитується визнання та виконання;

e) не існує незавершеного провадження у справі, яка базується на тих самих фактах, має ту саму мету та стосується тих самих сторін, у судовому органі тієї Договірної Сторони, від якої запитується визнання та виконання;

f) таке рішення не суперечить основним принципам законодавства та громадському порядку Договірної Сторони, від якої запитується визнання та виконання.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню, регулюються ЦПК України.

За приписом ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року за № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» рішення про розірвання шлюбу є таким, яке не потребує виконання.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання заявниці ОСОБА_1 .

Разом із цим, суд вважає неспроможними доводи представника заінтересованої особи про те, що іноземний документ не містить дати народження осіб, яких він стосується та реквізитів актового запису про шлюб, який має бути розірвано, оскільки клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Тому такі зауваження та пояснення заінтересованої особи не скасовують можливість виконання такого рішення на території України.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 354, 471-473 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 заінтересована особа: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати на території України рішення №2023/542 від 06.10.2023 6 суду у сімейних справах м. Каршияка Турецької Республіки, яким було розірвано шлюб між громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 29.12.2025 року.

Суддя О.В. Осадчий