КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ____________________________________________________________________________
Справа № 947/4183/22
Провадження № 2-зз/947/164/25
УХВАЛА

29.12.2025

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Котика Максима Федоровича про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню та скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №947/4183/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2025 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Котика Максима Федоровича звернувся до суду із заявами про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню та скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №947/4183/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до вказаних заяв заявник просить визнати виконавчі листи, видані Київським районним судом м. Одеси по справі №947/4183/22 на підставі рішення суду від 09.06.2023 року, за яким було відкрито виконавчі провадження №72576247 від 22.08.2023 року, №72576299 від 22.08.2023 року, №72576471 від 23.08.2023 року, №72576602 від 22.08.2023 року такими, що не підлягають виконанню, а також скасувати заходи забезпечення позову по справі, застосовані ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2022 року, якою накладено арешт на частину грошових коштів в будь-якій валюті, що містяться на рахунках в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк», відкритих на ім`я фізичної особи ОСОБА_1 (в називному відмінку - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 25.04.2006 року Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області).

В обґрунтування наданих заяв зазначає, що між позивачем та відповідачем укладено договір про добровільне виконання боржником рішення суду, а саме укладено письмовий договір від 05.02.2025 року купівлі-продажу права вимоги на майно та виконання грошових зобов`язань з розстроченням платежу на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 06.08.2024 року у цивільній справі 947/4183/22.

Зазначає, що рішення суду виконано відповідачем добровільно в повному обсязі, відповідно до договору від 05.02.2025 року купівлі-продажу права вимоги на майно та виконання грошових зобов`язань з розстроченням платежу на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 06.08.2024 року у цивільній справі №947/4183/22.

Крім того, рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2023 року по справі №947/4183/22 постановою Одеського апеляційного суду від 06.08.2024 року, було змінено.

При цьому, зазначає, що стягувач не подавав виконавчі листи на примусове виконання після винесення постанови Одеського апеляційного суду.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

До судового засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви про скасування заходів забезпечення позову без задоволення та про часткове задоволення заяви про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №947/4183/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2023 року по справі №947/4183/22 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя було задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з 01 листопада 2014 року по 17 травня 2018 року.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль марки Skoda, марки Superb, 2006 року випуску, номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Розірвано шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 18 травня 2018 року, актовий запис №195, зареєстрований Білгород- Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

Визнано право власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину частки (паю та цільового внеску) за договором асоційованого членства в споживчому товаристві №4/М від 07.08.2019, укладеним між Споживчим товариством «Будова-Модерн» та ОСОБА_1 , що відповідає її вартості в розмірі 191 700 гривень 00 коп.

Визнано право власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину частки (паю та цільового внеску) за Договором асоційованого членства в споживчому товаристві №5/163 від 14.01.2019, укладеним між Споживчим товариством «Будова-Модерн» та ОСОБА_1 , що відповідає її вартості в розмірі 766 800 гривень 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частки мотоцикла SUZUKI V-STROM 650ХТА, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , у розмірі 129 074 гривні 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14 920 доларів 25 центів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 137 грн. 62 коп.

В порядку поділу спільного майна - автомобіля марки Skoda, модель Suberb, 2006 року випуску, номер кузова (рами, шасі) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частки у праві спільної власності у розмірі 116 457 гривень 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 9924 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2977 грн. 20 коп.

07.08.2023 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчі листи по справі №947/4183/22.

На підставі вказаних виконавчих листів, відкрито виконавчі провадження №72576247 від 22.08.2023 року, №72576299 від 22.08.2023 року, №72576471 від 23.08.2023 року, №72576602 від 22.08.2023 року.

Відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 06.08.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2023 року у частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з 01 листопада 2014 року по 17 травня 2018 року, визнання спільною сумісною власністю автомобіля марки Skoda, модель Superb, 2006 року випуску, номер кузова (рами, шасі), реєстраційний номер НОМЕР_4 та його поділу скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в період з 01 листопада 2014 року по 17 травня 2018 року, визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та поділу автомобілю марки Skoda, модель Superb, 2006 року випуску, номер кузова (рами, шасі), реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Змінено рішення суду у частині виділеної у власність ОСОБА_2 1/2 частки грошових коштів, зменшивши стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму з 14 920,25 доларів США до 14 870,25 дол. США та з 1 137,62 грн. до 472,01 грн.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5 210,10 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 398,76 грн.

Заявник зазначає, що оскільки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено письмовий договір від 05.02.2025 року купівлі-продажу права вимоги на майно та виконання грошових зобов`язань з розстроченням платежу на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 06.08.2024 року у цивільній справі 947/4183/22, також зазначає, що рішення суду виконано відповідачем добровільно в повному обсязі, відповідно до договору від 05.02.2025 року купівлі-продажу права вимоги на майно та виконання грошових зобов`язань з розстроченням платежу на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 06.08.2024 року у цивільній справі №947/4183/22, то видані Київським районним судом м. Одеси виконавчі листи по справі №947/4183/22 не підлягають виконанню.

На підтвердження зазначених обставин, заявником було надано копію договору купівлі-продажу права вимоги на майно та виконання грошових зобов`язань з розстроченням платежу на підставі рішення суду від 05.02.2025 року, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

При цьому, надана заявником копія договору купівлі-продажу права вимоги на майно та виконання грошових зобов`язань з розстроченням платежу на підставі рішення суду від 05.02.2025 року, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не завірена належним чином.

Крім того, на підтвердження виконання відповідачем рішення суду вказаного вище, у повному обсязі, заявником не надано жодного доказу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 61-1592св17, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Котика Максима Федоровича підлягають частковому задоволенню, а саме з урахуванням постанови Одеського апеляційного суду від 06.08.2024 року, якою було зменшено стягувану з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму з 14920,25 доларів США до 14870,25 доларів США та з 1137,62 грн. до 472,01 грн.

Таким чином, суд вважає за можливе частково визнати виконавчі документи такими, що не підлягають виконанню, а саме:

виконавчий лист по справі №947/4183/22, виданий Київським районним судом м. Одеси, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму 14920,25 доларів США визнати таким, що не підлягає виконанню в сумі 50,00 доларів США;

виконавчий лист по справі №947/4183/22, виданий Київським районним судом м. Одеси, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму 1137,62 грн. - визнати таким, що не підлягає виконанню в сумі 665,61 грн.

При цьому, на підтвердження обставин припинення обов`язку сторін, суд не бере до уваги копію договору купівлі-продажу права вимоги на майно та виконання грошових зобов`язань з розстроченням платежу на підставі рішення суду від 05.02.2025 року, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки вона не завірена належним чином та не є мировою угодою, яка затверджена судом.

Відповідно до ч.1 ст.434 ЦПК України, мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Враховуючи вказане вище, суд зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не позбавлені можливості укласти мирову угоду на стадії виконання судового рішення та надати її суду для затвердження.

За положеннями ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України 19 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами Цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову наразі немає, у зв`язку з чим клопотання про скасування заходів забезпечення позову слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст.158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, постановляється ухвала.

Керуючись ст. 158, 432 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Котика Максима Федоровича про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі №947/4183/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати виконавчі документи такими, що не підлягають виконанню частково, а саме:

виконавчий лист по справі №947/4183/22, виданий Київським районним судом м. Одеси, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму 14920,25 доларів США визнати таким, що не підлягає виконанню в сумі 50,00 доларів США;

виконавчий лист по справі №947/4183/22, виданий Київським районним судом м. Одеси, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму 1137,62 грн. - визнати таким, що не підлягає виконанню в сумі 665,61 грн.

В іншій частині вимог заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Котика Максима Федоровича про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі №947/4183/22 відмовити.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Котика Максима Федоровича про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №947/4183/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В. С. Петренко