СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/812/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

03 листопада 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація (03115, м. Київ, пр-т. Берестейський, 97), про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт здійснення ОСОБА_1 постійного стороннього догляду за ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2025 для розгляду даної заяви визначено суддю Святошинського районного суду м. Києва Єросову І.Ю.

Проаналізувавши зміст заяви та долучених до неї документів, суддя доходить висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Зі змісту звернення ОСОБА_1 до суду вбачається, що дана заява підлягає розгляду у порядку окремого провадження, а з огляду на те, що заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, така заява повинна відповідати вимогам ст. 318 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В силу приписів п. 5 ч. 2 вказаної статті Кодексу, суд розглядає у порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Вимогами ст. 315 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення юридичного факту, заявник повинен виконати вимоги ст. 318 ЦПК України, якою передбачено, що у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Крім того, до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 суддею не встановлено дійсну мету звернення до суду із дано заявою. Останній зазначив, що метою засвідчення даного факту є безпосередня потреба у здійсненні догляду, водночас, суддя не вважає таке твердження дійсною метою, задля якої заявник звернувся до суду, оскільки відсутність документального оформлення здійснення догляду за своєю бабусею не було стримуючим чинником для здійснення такого догляду до подачі даної заяви.

Зі змісту заяви також не вбачається, які саме юридичні наслідки матиме встановлення судом даного факту, що свідчить про те, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам п. 1, 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України.

Вимога про обов`язкове зазначення у заяві метивстанолвення юридичного факту є важливим, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Крім того, суддя звертає увагу, що до заяви не долучено довідку про неможливість відновлення втрачених документів. Із самої заяви не вбачається, що заявник звертався до уповноважених органів з метою засвідчення факту здійснення ним на остійній основі догляду за своєю хворою бабусею, жодних відмов із даного приводу не отримував, а тому, суддя вважає, що останнім не виконано вимог ч. 2 ст. 318 ЦПК України.

У свою чергу, суддя звертає увагу на ту обставину, що відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Наведене також узгоджується і з приписами ч. 3 ст. 42 ЦПК України, згідно з якими у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначив, що заінтересованою особою в рамках даної справи є Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація, водночас, останній не зазначає, які саме права чи обов`язки виникнуть у даного суб`єкта права у разі задоволення його заяви та встановлення факту здійснення ним догляду за своєю бабусею.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 у справі №183/4366/24 виснував, що ЦПК України не визначено осіб, які є заінтересованими у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їхні права та обов`язки. Неправильне визначення такої особи заявником не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки заінтересовані особи повинні бути залучені до участі у справі також з ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи.

За таких обставин, суддя доходить висновку, про те, що заявник ОСОБА_1 , звертаючись до суду, допустив низку недоліків, які підлягають виправленню у визначений судом строк.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В силу ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У той же час, згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою, не дотримався вимог ст. 294, 318 ЦПК України, заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація (03115, м. Київ, пр-т. Берестейський, 97), про встановлення факту, що має юридичне значення слід зашити без руху.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 42, 185-187, 258-261, 293, 294, 315-318, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація (03115, м. Київ, пр-т. Берестейський, 97), про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Встановити спосіб усунення недоліків заяви шляхом надання суду нової редакції заяви із зазначенням дійсної мети звернення до суду, долученням довідки про неможливість відновлення втрачених документів, а також зазначенням у чому полягає заінтересованість Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації як особи, яка буде учасником правового наслідку.

Надати ОСОБА_1 строк на усунення недоліків заяви 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

Повідомити ОСОБА_1 , що в разі не усунення недоліків у зазначений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю.Єросова