Справа № 529/1081/25
Провадження № 2-о/529/48/25
РІШЕННЯ

іменем України

22 грудня 2025 року Диканський районний суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.

присяжних Аушкіна О.В., Лещіщін М.А.

з участю секретаря Звягольської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про оголошення фізичної особи померлою,

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 24.11.2025 звернулась до Диканського районного суду Полтавської області із заявою та просить оголосити померлим рідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що рідний брат заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 , 17.05.2024 був призваний на військову службу, яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 на посаді кулеметника першого стрілецького відділення третього стрілецького взводу другої стрілецької роти.

27.08.2024 заявниця ОСОБА_1 отримала повідомлення про те, що її брат - солдат ОСОБА_2 , під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, згідно з бойовим розпорядження, внаслідок штурмових дій противника, зник безвісти в районі населеного пункту Вугледар Волноваського району Донецької області.

В подальшому, 02.09.2024 зареєстровано кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом зникнення ОСОБА_2 .

Оголошення ОСОБА_2 померлим заявниці потрібно для оформлення спадкових прав та отримання одноразової допомоги.

27.11.2025 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі.

11.12.2025 представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 направлено заяву в якій просить розглянути заяву у відсутність представника частини та ухвалити судове рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

18.12.2025 представником заінтересованої особи Міністерства оборони України до суду подано письмові пояснення, які сформовано в системі "Електронний суд", в яких зазначено позицію стосовно поданої заяви ОСОБА_1 , також просили ухвалити рішення в межах чинного законодавства, що не суперечить інтересам обороноздатності України в умовах введеного на території України воєнного стану. Крім цього представник заінтересованої особи просив суд врахувати висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 по справі № 755/11021/22.

Розгляд справи Міністерство оборони України просило проводити у відсутність його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Заявниця ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження ( а.с. 17-18).

Згідно з повідомлення про зникнення безвісти від 27.08.2024 № 5в/3430 заявницю по справі ОСОБА_1 сповіщено про те, що її брат, навідник 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу по мобілізації 19.06.2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 вірний присязі, під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, згідно з бойовим розпорядженням, внаслідок штурмових дій противника, зник безвісти 24.08.2024 поблизу населеного пункту Вугледар Волноваського району Донецької області.

В подальшому на підставі заяви ОСОБА_1 , 02.09.2024 зареєстроване кримінальне провадження № 0000817 за фактом зникнення безвісти під час виконання бойового завдання ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відомості про ОСОБА_2 , внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин

Як вбачається безпосередньо з самого витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник на території бойових дій (під час воєнних дій) (а.с.46)

Відповідно до акту службового розслідування по факту зникнення безвісти ОСОБА_2 зокрема вбачається наступне (а.с.7-11)

Солдат ОСОБА_2 вважається зниклим безвісти. Зникнення безвісти навідника 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 сталось 25.08.2024 внаслідок обстрілу противником з артилерії району зосередження мотопіхотного батальйону в районі шахти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » поблизу населеного пункту Вугледар Донецької області з напрямку населеного пункту Графське Донецької області, під час безпосередньої участі у бойових діях внаслідок бойового ураження або дій противника та пов`язане з захистом Батьківщини. Про дану подію та її наслідки було здійснено доповідь по підпорядкуванню.

Згідно рапорту від 25.10.2024 командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 стало відомо, що 25.08.2024 року внаслідок здійснення противником артилерійського обстрілу позицій НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону в районі шахти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » поблизу населеного пункту Вугледар Донецької області 3 напрямку населеного пункту Графське Донецької області, навідник 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 . МУРАШКО зник безвісти.

Згідно витягу з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_4 противник здійснював артилерійський обстріл позицій району зосередження мотопіхотного батальйону в районі шахті «Південнодонбаська №1» поблизу населеного пункту Вугледар Донецької області з напрямку населеного пункту Графське Донецької області. Втрати особового складу: зниклі безвісти - (солдат ОСОБА_2 ).

Витяг з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 №54т додається до матеріалів службового розслідування та є невід`ємною його частиною.

Відповідно до змісту вказаного Акту, зазначені пояснення лейтенанта ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та сержанта ОСОБА_6 ..

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 , який перебував на посаді командира 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 стало відомо, що лейтенант ОСОБА_4 , 25.08.2024 був тимчасово виконуючим обов`язки командира 3 мотопіхотної роти мотопіхотною батальйону військової частини НОМЕР_1 , та знаходився на КСП «Дамба», що розміщувався в адміністративних будівлях шахти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в районі населеного пункту Вугледар Донецької області.

Приблизно о 06 годині 15 хвилин 25 серпня 2024 року противник розпочав артилерійський обстріл будівлі в якій знаходилось КСП «Дамба» 3 мотопіхотної роти, де перебували лейтенант ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_2 та сержант ОСОБА_6 .

Після обстрілу солдат ОСОБА_5 доповів лейтенанту ОСОБА_4 про наслідки руйнування на КСП «Дамба». Одне з попадань було по приміщенню де знаходилися солдат ОСОБА_2 та сержант ОСОБА_6 .. Сержанта ОСОБА_6 було поранено в районі обличчя, а солдата ОСОБА_2 присипало землею і уламками стіни. Почавши розгрібати землю лейтенант ОСОБА_4 та солдат ОСОБА_5 наштовхнулись на бетонну плиту, розміром приблизно 2 на 2 метри. Без використання важкої техніки лейтенант ОСОБА_4 та солдат ОСОБА_5 не в змозі були підняти плиту. Техніку яка б могла підняти плиту не було можливості залучити у зв`язку з постійною роботою ворожих БПЛАІ зі скидами та FPV-дронів.

Згідно пояснення солдата ОСОБА_5 , які зазначені у згаданому вище акті такий перебував на посаді гранатометника 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 . 25.08.2024 він знаходився на КСП «Дамба», що розміщувався в адміністративних будівлях шахти «Південнодонбаська №1» в районі пункту Вугледар Донецької області.

Приблизно о 05 год. 45 хв. 25.08.2024 солдат ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_2 , сержант ОСОБА_6 повернулись із завдання в кімнату відпочинку на КСП «Дамба».

Близько 06 год. 15 хв. того ж дня противник розпочав артилерійський обстріл і після першого влучання поряд із будівлею солдат ОСОБА_5 вийшов з кімнати оглянути наслідки руйнування, а солдат ОСОБА_2 і сержант ОСОБА_6 залишились у кімнаті. Через 2 хвилини було друге влучання у кімнаті, де знаходився солдат ОСОБА_2 і сержант ОСОБА_6 . Повернувшись до входу у кімнату солдат ОСОБА_5 , допоміг сержанту ОСОБА_6 покинути приміщення, і відвів його до вцілілої будівлі, де пораненому було надано першу медичну допомогу.

Солдат ОСОБА_5 знову повернувся в приміщення на пошуки солдата ОСОБА_2 і побачив на місці, де стояло ліжко солдата ОСОБА_2 великий насип землі, а вгорі було відсутнє перекриття між поверхами. Пошуки по інших приміщеннях та коридорах будівлі позитивного результату не дали. Почавши розгрібати землю в приміщенні, де перебував солдат ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_5 наштовхнувся на бетонну плиту, розміром приблизно 2 на 2 метри, і перемістився до вцілілої частини будівлі, де знаходились чергові КСП «Дамба» та доповів лейтенанту ОСОБА_4 про наслідки обстрілу.

Через деякий час після закінчення обстрілу солдат ОСОБА_5 та лейтенант ОСОБА_4 намагались дістати тіло солдата ОСОБА_2 , але через вагу бетонної плити і не можливість застосування важкої техніки у зв`язку з постійною роботою ворожих БИЛА зі скидами та FPV-дронів, ці спроби позитивного результату не дали, і в зв`язку з цим довелось покинути небезпечну зону.

Відповідно до пояснень солдата ОСОБА_6 , які заначені у Акті службового розслідування вбачається, що 25.08.2024 він знаходився на КСП «Дамба», що розміщувалась в адміністративних будівлях шахти «Південнодонбаська №1» в районі населеного пункту Вугледар Донецької області. Близько 05 год. 45 хв. 25.08.2024 солдат ОСОБА_5 та солдат ОСОБА_2 повернулись з завдання у кімнату відпочинку на КСП «Дамба, де вже перебував сержант ОСОБА_6 .

Близько з 06.год. 15 хв. до 07 год. 02 хв. противник здійснював артилерійський обстріл і після першого влучання поряд з будівлею солдат ОСОБА_5 вийшов з кімнати, де залишився солдат ОСОБА_2 та сержант ОСОБА_6 .. Через кілька хвилин після гучного вибуху сержант ОСОБА_6 відчув біль у правій нижній частині щелепи, після чого впав на підлогу. Прийшовши до тями сержант ОСОБА_6 побачив що в кімнаті стоїть курява, а справа і зліва від нього лежать уламки бетонних конструкцій і земля, після чого він покликав солдата ОСОБА_2 , але відповіді не почув.

Солдат ОСОБА_5 повернувся до приміщення і погукав сержанта ОСОБА_6 та солдата ОСОБА_2 . Сержант ОСОБА_6 відгукнувся, а від солдата ОСОБА_2 відповіді не було, після чого солдат ОСОБА_5 у зв`язку з продовженням обстрілу та з огляду на небезпеку знаходження в зруйнованому укритті допоміг сержанту ОСОБА_6 покинути приміщення і переміститись до вцілілої частини будівлі, де останньому було надано першу медичну допомогу.

Також в Акті розслідування зазначено, що згідно доповіді від 26.08.2024 №10866 про факт зникнення безвісти військовослужбовця мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата по мобілізації ОСОБА_2 стало відомо, що 25.08.2024 з 06 год. 15 хв. до 07 год. 02 хв. противник здійснював артилерійський обстріл позицій РЗ мотопіхотного батальйону в районі шахти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » поблизу населеного пункту Вугледар Донецької області з напрямку населеного пункту Графське Донецької області, внаслідок чого солдат по мобілізації ОСОБА_2 . Доповідь від 26.08.2024 №10866 про факт зникнення безвісти військовослужбовця мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 додається до матеріалів службового розслідування та невід`ємною його частиною.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.08.2024 № 241 солдата ОСОБА_2 вважати такими, що 25.08.2024 зник безвісти в районі виконанні завдань під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії

Враховуючи доповідь від 26.08.2024 № 10866, витяг з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 №54т, пояснення лейтенанта ОСОБА_4 , пояснення солдата ОСОБА_5 , пояснення сержанта ОСОБА_6 , службову характеристику солдата ОСОБА_2 можна зробити висновок, що солдат ОСОБА_2 зник безвісти 25.08.2024 в ході бойових дій під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини в районі шахти « ІНФОРМАЦІЯ_5 » поблизу населеного пункту Вугледар Донецької області. Солдат ОСОБА_2 ймовірно загинув, але силами мотопіхотного батальйону евакуювати його тіло не вбачається можливим (а.с. 7-11).

Матеріали вказаного службового розслідування підтверджують ті обставини, що дійсно ОСОБА_2 був призваний за мобілізацією та зник безвісти 25.08.2024 в районі населеного пункту Вугледар Донецької області під час виконання бойового завдання. Поясненнями свідків, які знаходяться у матеріалах службового розслідування підтверджується, що ОСОБА_2 під час артилерійцського обстрілу, зник безвісти, а у зв`язку зі складною бойовою обстановкою розшукові дії та евакуацію тіла загиблого провести неможливо.

Відповідно до виписки від 23.10.2025 з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, виданої Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру», відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо перебування такого у полоні держави-агресора відсутня (а.с. 14).

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:

- встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті п.8, ч. 1 ст. 315 ЦПК України;

- встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України;

- встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан ст.. 317 ЦПК України;

- визнання фізичної особи померлою ст.. 305-309 ЦПК України;

- визнання фізичної особи померлою ст.. 305-309 ЦПК звернулась до суду про оголошення особи померлою.

Обраний заявницею спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22 та від 13.03.2024 у справі № 204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Відповідно до змісту ст.. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно зі змістом ч. 1 ст. 306 ЦПК у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.

Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок, або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Стосовно тверджень представника заінтересованої особи щодо передчасності поданої ОСОБА_1 заяви про оголошення її брата померлим, посилаючись на виснувані висновки Великої палати Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 по справі №755/11021/22, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Велика Палата Верховного Суду переглядаючи рішення першої інстанції та постанову апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що саме з 30 квітня 2022 року має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України як дата закінчення активних бойових дій на території міста Києва. Заявниця звернулася до суду із заявою 01 листопада 2022 року. Тож як на момент звернення заявниці до суду з такою заявою, так і на час постановлення судом першої інстанції рішення по суті сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, а саме, як виснувала Велика Палата в цій постанові, від дня закінчення активних бойових дій на території міста Києва.

Разом з тим, у вказаній постанові Великої Палата Верховного Суду, наголошується на тому, що правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.

Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

Законодавець доповнив чинний ЦК України реченням другим частини другої статті 46 ЦК України задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа - з надзвичайно великою вірогідністю - є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу.

Частину другу статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом.

Тож тлумачення згаданої правової норми має сприяти швидкому відновленню стану правової визначеності та забезпеченню справедливості.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.

Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України.

Наведене тлумачення відповідає і європейським стандартам. Так, відповідно до Рекомендації CM/Rec(2009)12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів, які стосуються осіб, зниклих безвісти, та презумпції смерті (прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 09 грудня 2009 року на 1073-му засіданні заступників міністрів), якщо обставини зникнення безвісти особи є такими, що дають підстави для висновку про ймовірність її загибелі, то для подання запиту бажано, щоб час, що минув з моменту зникнення або з моменту отримання останньої звістки про те, що особа жива, становив не більше одного року (пункт 2 принципу четвертого).

Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності. Він вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

За висновками Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), поняття «якість закону» означає, що національне законодавство має бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі правила поведінки, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (рішення ЄСПЛ у справах «C. G. та інші проти Болгарії» від 24 квітня 2008 року (C. G. and Others v. Bulgaria, заява № 1365/07, параграф 39), «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року (Oleksandr Volkov v. Ukraine, заява № 21722/11, параграф 170)).

Згідно з принципом правової визначеності відрахування шестимісячного строку від дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій території України не забезпечувало б достатньої передбачуваності та сталості правових відносин. В умовах триваючої збройної агресії рф проти України, що супроводжується численними випадками зникнень осіб та постійною нестабільністю, передбачити момент закінчення такої агресії неможливо. На час прийняття цієї постанови російсько-українська війна все ще триває, що посилює правову невизначеність і може ускладнювати ефективне застосування закону та забезпечення захисту прав осіб, які постраждали внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту та у яких, у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи, виникають певні цивільні права та правомірні інтереси.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.

Ураховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявницею та її представницею обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права на оформлення належних соціальних виплат.

Крім того, суд враховує обставини за яких зник безвісти ОСОБА_2 , а саме у зоні активних бойових дій та при виконанні бойового завдання.

Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

З урахуванням наведеного, в суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявницею, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно з ч. 3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

Оскільки, матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то оголосити його померлим слід з ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З огляду на вказане заява про оголошення фізичної особи померлим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 46 ЦК України, керуючись статтями 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 305, 307, 308 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою.

Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, місце народження с. Ландарі Диканського району Полтавської області, військовослужбовця Збройних Сил України, який загинув в районі населеного пункту Вугледар Волноваського району Донецької області, під час виконання бойового завдання за призначенням із захисту територіальної цілісності Батьківщини.

Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 вважати ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Місцем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вважати населений пункт Вугледар Волноваського району Донецької області, Україна.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуюча Л.Є. Петренко

Присяжні О.В. Аушкін

М.А. Лещіщін