Справа № 759/2641/25
Провадження № 2/369/6189/25
УХВАЛА

24.12.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способу участі батька у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду міста Києва з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття зобов`язати громадянку ОСОБА_2 усунути перешкоди батькові ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_3 та встановити спосіб участі:

кожного вівторка, четверга, суботи з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин без присутності матері дитини;

оздоровлення кожного літа два тижні в літку з 10 години 00 хвилин першого понеділка кожного липня місяця по 20 годину 00 хвилин неділі без присутності матері дитини;

необмежене спілкування батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 телефонним поштовим або іншим засобами зв`язку без присутності матері дитини.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що матір дитини перешкоджає спілкуванню батька з сином, не повідомляє про місце проживання дитини.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва справа за підсудністю була передана Києво-Святошинському районному суду Київської області.

Позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить:

заборонити відповідачу чинити перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_4

тимчасово встановити порядок (графік) спілкування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 до вирішення справи по суті, а саме:

щотижнева зустріч кожна субота з 10:00 до 14:00;

одна зустріч у будні щоп`ятниці з 16:00 до 18:00;

під час канікул/тривалих вихідних перші 6 днів канікул;

зобов`язати відповідача негайно не чинити перешкод у спілкуванні та забезпечити передачу дитини згідно з встановленим графіком;

зобов`язати відповідача надати актуальну інформацію (адреса місця перебування дитини, контактний телефон, навчальний заклад / заклад дошкільної освіти) для належної організації побачень;

дозволити перші зустрічі за участі представника органу опіки/піклування або психолога (нейтральна особа) з метою забезпечення адаптації дитини.

Згідно з п. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Пунктом 2, 3 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачені такі види забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, поставляється ухвала.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 127/31828/19 вказано, що у справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції правильно врахував, що зустрічі матері з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері із її малолітньою дитиною і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини. Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з матір`ю. Аналогічну правову позицію Верховний Суд висловив і у постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 344/16653/16-ц.

Матеріали справи не містять виключних обставин, які були б підтверджені належними доказами та виключали б можливість підтримувати батькові зв`язок із його малолітнім сином до закінчення судового процесу. Зустрічі батька з дитиною є співмірним заходом забезпечення позову з огляду на можливу тривалість розгляду спору та право на особисте спілкування з дитиною.

Суд наголошує, що підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку, однак будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» («Сristian Сatalin Ungureanu v. Romania», заява № 6221/14, пункти 29-34, рішення від 04 вересня 2018 року) допущення державою ситуації, коли один з батьків втрачає доступ до власної дитини ще й протягом тривалого часу, у тому числі за наявності судового спору між батьками, від якого, зокрема, залежить характер цього доступу, навіть якщо це відбувається без порушення існуючих нормативних правил держави, є порушенням статті 8 Європейської конвенції з прав людини 1950 року - права на повагу до приватного і сімейного життя того з батьків, доступ до дитини якого обмежується або унеможливлюється. Згідно з практикою ЄСПЛ оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагає від судів ретельної оцінки низки факторів з точки зору збалансованості інтересів. Залежно від обставин конкретної справи вони можуть відрізнятися. Але надзвичайно важливими є врахування найкращого інтересу дитини. При визначенні найкращого інтересу дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, п. 100, від 11 липня 2017 року в справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, п. 76).

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 490/1087/21 (провадження № 61-12931св21) вказано, що судове рішення про визначення місця проживання дитини і відібрання дитини від батька (матері) без позбавлення батьківських прав спрямовано на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька). Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання. У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2020 року у справі № 760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), від 17 травня 2021 року в справі № 761/25101/20 (провадження № 61-1092св21), від 15 вересня 2021 року в справі № 752/6099/20 (провадження № 61-13598св20).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що зустрічі батька з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків батька із його малолітньою дитиною і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини.

У постанові Верховного Суду від 05 травня 2025 року у справі № 466/2651/23 викладено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахування такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі 754/5683/22 викладено такий правовий висновок.

Велика Палата Верховного Суду констатує, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Судом встановлено, що до позовної заяви долучені документи, які свідчать про наявність спору між сторонами.

Оскільки судом встановлено, що між батьками триває спір про визначення способів участі батька у вихованні дитини, суд дійшов висновку про те, що заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити частково, з огляду на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, і такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачами вимогами.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість частково задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 передавати ОСОБА_1 малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоп`ятниці з 16:00 до 18:00 та щосуботи з 10:00 до 14:00, а також під час канікул - перші 6 днів канікул, але не більше половини канікул.

У постанові Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 369/8877/22 викладено висновок про те, що правильним є висновок судів про те, що заборона будь-яким фізичним особам, у тому числі матері перешкоджати батькові виконувати батьківські права, у том числі на спілкування з малолітнім сином, не є тотожною заявленим позивачем позовним вимогам, а пов`язана із забезпеченням цих вимог і збереженням контактів та емоційного зв`язку з дитиною.

Керуючись ст.ст. 149 - 153, 157, 260, 261, 353 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способу участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення способу участі батька у вихованні дитини шляхом зобов`язання ОСОБА_2 передавати ОСОБА_1 малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щоп`ятниці з 16:00 год до 18:00 год та щосуботи з 10:00 год до 14:00 год, а також під час канікул - перші 6 днів канікул, але не більше половини канікул.

В решті вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мартиненко В.С.