Унікальний номер справи 371/646/25
Головуючий у суді першої інстанції М. О. Кириленко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

26 грудня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання Комар Л. А.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянув в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Зачепіло Зоряною Ярославівною на рішення Миронівського районного суду Київської області від 14 липня 2025 року, ухвалене у складі судді М. О. Кириленко в приміщенні Миронівського районного суду Київської області,

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі по тексту АТ «Райффайзен Банк», Банк ) звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач подав заяву до Банка та уклав Угоду №PDV-1636972 від 25.08.2016, якою акцептував Публічну пропозицію/Угоду. ОСОБА_1 прийняв умови публічної пропозиції банку на отримання банківських послуг, які детально описані у Правилах, висловлюючи свою повну та беззастережну згоду з ними. Банк і відповідач уклали Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/4038/82/1037581 від 19.03.2021, згідно з яким Банк надав відповідачу кредит з максимальним лімітом кредитування 50 0000, 00 грн, поточний ліміт становить 88 500, 00 грн до 19.03.2025 під 48,00 відсотків річних. Факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів за кредитом підтверджується копією виписки по рахунку. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредиту на його адресу було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань, надавши можливість останньому добровільно погасити заборгованість протягом 30 днів, однак дана вимога була не виконана. Станом на 24.02.2025 заборгованість відповідача перед Банком за кредитом складає 154 402, 64 грн. Банк просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 154 402, 64 грн. та судові витрати.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 14 липня 2025 року позовну заяву АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за договором №010/4038/82/1037581 від 19.03.2021 в розмірі 154 402, 64 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.

Зауважує, що систематично вносив платежі в рахунок погашення кредитної заборгованості, але тіло кредиту при цьому не зменшилось, а відсотки тільки зростали, що порушує дисбаланс договірних відносин, крім того умови, які ставить AT«Райффайзен Банк» взагалі не дають можливості позичальнику погасити заборгованість по кредитному договору. Після внесення грошових коштів відповідачем, сума заборгованості за кредитним договором не зменшувалась, що викликає сумнів у достовірності та обґрунтованості вказаного розрахунку.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукає у такий спосіб позичальника на укладення кредитного договору на вкрай невигідних для нього умовах, які ОСОБА_1 не міг оцінити належно.

Зауважує, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.

Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09.04.85 року N39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Позивачем АТ «Райффайзен Банк» подано до суду відзив на апеляційну скаргу.

Зазначає, AT «Райффайзен Банк» розмістив на власному офіційному сайті в мережі Інтернет «www.raiffeisen.ua» (стара адреса www.aval.ua) Публічну пропозицію про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в AT «Райффайзен Банк» (далі іменовано як - «Правила»). У Публічній пропозиції визначено, що фізична особа, яка виявила намір прийняти (акцептувати) цю публічну пропозицію, підписує Заяву про акцепт публічної пропозиції/Угоду, за встановленою формою.

Відповідач подав заяву до позивача та уклав Угоду № PDV2-1636972 від 25.08.2016 року, якою акцептував Публічну пропозицію/Угоду (далі іменовану як «Публічна угода», «Угода», «Заява»). Згідно з цією Заявою, Відповідач прийняв умови публічної пропозиції Банку на отримання банківських послуг, які детально описані у Правилах, висловлюючи свою повну та беззастережну згоду з ними.

Факт отримання та користування Відповідачем грошовими коштами за кредитним договором підтверджується наданими суду копіями виписок по рахунку.

Відповідач був ознайомлений та згодний з умовами кредитування та реальною ціною фінансової послуги, які він розумів, підписуючи кредитний договір та додатки до нього отримав кошти та був проінформований про всі істотні умови договору, спосіб і терміни погашення кредиту, його сукупну вартість, розмір і терміни сплати процентів та інших платежів, які Банк має право встановлювати.

Тобто, згідно умов кредиту, відповідач має повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти, комісію.

До того ж, відповідач, як позичальник, мав можливість протягом 14 днів із дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових, коштів (ст. 15 Закону № 1734-VII), однак, жодних дій щодо відмови від договору не вчинив, що черговий раз свідчить про те, що він погодився із усіма істотними умовами договору отримавши кошти та здійснював погашення кредиту та відсотків, тим самим визнаючи умови укладеного договору.

З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається здійснення позичальником платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості та свідчить про узгодженість дій між Позичальником та Кредитором, та факт наявності та обізнаності Позичальника щодо боргових зобов`язань по Кредиту.

Отже, оскільки позичальником порушено умови кредитного договору, позовні вимоги банку є обґрунтованими та узгоджуються із заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/4038/82/1037581 від 19.03.2021 року та діючим законодавством України, у зв`язку із чим, 14.07.2025 Миронівським районним судом Київської області було винесено законне та обґрунтоване рішення про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та судовий збір.

10 грудня 2025 року у судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, про час та дату розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

З метою дотримання процесуальних строків, колегія суддів вважала за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи та їх представників, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін, або інших учасників справи належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважав за можливе розглянути дану справу за відсутності учасників справи та їх представників, оскільки неявка вказаних осіб не перешкоджає вирішенню розгляд справи, та скласти постанову у визначений законом строк. Вступна та резолютивна частини постанови не виготовлялись та не проголошувалися судом 10.12.2025.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Так, у відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, оскільки визначені у ньому умови кредитування, сторонами погоджені та підписані. Договір виконувався позичальником, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача та розрахунком заборгованості і свідчить про добровільне волевиявлення сторін і про погодження ними усіх його умов.

Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, судової-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання щодо правильності нарахування заборгованості по кредиту не проводилось, а тому підстави вважати його неповним відсутні.

На думку суду, такий розрахунок є обґрунтований та відображає усі здійсненні операції та нарахування.

Крім того, із виписки руху коштів за картковим рахунком, яка наявна в матеріалах справи та є первинним документом вбачається, що ОСОБА_1 отримав і використовував кредитні кошти, здійснював відповідні фінансові операції, разом із тим частково виконував обов`язок щодо повернення заборгованості.

Таким чином, виписка з карткового рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним, допустимим та достатнім доказом підтвердження заборгованості відповідача за кредитом.

Колегія суддів із таким висновком суду погоджується та зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25.08.2016 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 уклали угоду № PDV2-1636972, відповідно до якої ОСОБА_1 прийняв публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль» погодився з її умовами. Своїм особистим підписом відповідач підтвердив та погодився, що Публічна пропозиція, Угода, Правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», Згода, Тарифи, Заяви разом зі змінами, додатками, додатковими договорами до них в сукупності є Договором банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов`язкову силу та застосовуються до відносин сторін, Договір банківського обслуговування є укладеним з дати підписання Угоди. Підписанням угоди відповідач підтвердив, що він ознайомлений з правилами та тарифами, що є чинними на дату підписання угоди, надалі перед отриманням послуг зобов`язаний ознайомлюватись із діючою редакцією правил та чинними тарифами, звернення до банку для отримання послуг або вчинення інших дій, спрямованих на отримання послуг, свідчить про згоду із діючи мою редакцією Правил та діючими тарифами.

Відповідно до пунктів 2-3 якої, підписанням цієї угоди клієнт приймає публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в правилах, та висловлює повну і безумовну згоду з її умовами. Підписанням угоди сторони безумовно визнають, що публічна пропозиція, угода, правила, згода, тарифи, заяви разом зі всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них у сукупності є договором банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов`язкову силу та застосовуються до відносин сторін так само, якби їх було викладено безпосередньо в тексті цього документу. Договір банківського обслуговування є укладеним з дати підписання сторонами угоди. Банк самостійно встановлює правила та змінює їх редакцію, у тому числі визначає перелік послуг, їх зміст та умови надання. Правила набувають сили у відносинах сторін за договором з дати набуття ними чинності. Чинна редакція правил офіційно оприлюднюється на сайті банку та розміщується у відділеннях банку.

Пунктом 7 угоди №PDV2-2398490 передбачено, що підписанням угоди клієнт підтверджує , що він ознайомлений та згоден з правилами та тарифами, що є чинними на дату підписання угоди. У подальшому клієнт зобов`язується перед отриманням послуг ознайомитися з чинною редакцією правил та діючими на відповідний момент тарифами, а також 25 числа кожного місяця ознайомлюватися з новими (зміненими ) правилами та тарифами банку, які до набрання ними чинності оприлюднюються банком згідно з пунктами 5,6 угоди звернення клієнта до банку для отримання послуг або вчинення клієнтом будь-яких інших фактичних дій, спрямованих на отримання послуг, свідчить про згоду клієнта з чинною редакцією правил та діючими тарифами (а.с.12-13).

19.03.2021 АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 , підписали Додаток до Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди №PDV2-1636972 від 25.08.2016, Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна Картка» №010/4038/82/1037581 (тип кредиту кредитування рахунку).

Пунктом 1.2 зазначеної Заяви передбачено, що на умовах Заяви, з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (далі дата початку кредитування) клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредита КР одночасно з ініціюванням клієнтам платіжних (випадкових) операцій за КР, із здійсненням банком договірного списання коштів кредиту з КР у визначених договором випадках, виконанні банком інших операцій за КР відповідно до умов договору.

Поточний ліміт встановлюється в межах максимального ліміту кредиту, який складає 500 000, 00 грн. (далі максимальний ліміт).

Розмір поточного ліміту на дату підписання заяви становить 0,00 грн. та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених пунктом 2.1 Заяви. Розмір поточного ліміту на дату початку кредитування88 500, 00 грн. (пункти 1.3, 1.4, 1.4.1 Заяви).

Строк кредиту сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до пункту 2 Заяви та протягом якого клієнт має право користуватися кредитом. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування). (п. 1.5 Договору).

Проценти - (за користування кредитом протягом строку кредиту та у разі неповернення клієнтом кредиту в останній день строку кредиту), в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована 48,0 % річних; процентна ставка у разі неповернення клієнтом кредиту в останній день строку кредиту становить 48,0% річних, що передбачено п. 1.6 Договору.

Пунктом 2.1 Договору зокрема передбачено, що на дату підписання Заяви та відкриття КР поточний ліміт становить 0,00 грн. Протягом 30 робочих днів з дати заяви, після відкриття КР банк може змінити розмір поточного ліміту до суми, зазначеної в пункті 1.4.1 Заяви, про що направляє клієнту SMS повідомлення на номер телефону, що наданий клієнтом при підписанні заяви або інший номер телефону, що наданий клієнтом в процесі обслуговування. Датою початку кредитування є дата направлення банком клієнту першого після підписання Заяви SMS повідомлення про встановлення (зміни) поточного ліміту. Банк повідомляє клієнта про розмір поточного ліміту в наступному періоді шляхом направлення клієнту SMS повідомлення. Також клієнт може дізнатися розмір поточного ліміту шляхом звернення до інформаційного центра та відділення банку.

Банк відкриває клієнту картковий рахунок (далі КР) IBAN НОМЕР_1 / НОМЕР_1 в гривні, випускає та надає клієнту ПК, а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК або її (їх) реквізитів відповідно до правил Платіжних систем, Правил та Тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб (1.1 Договору).

Додатком №1 до Заяви №010/4038/82/1037581 від 19.03.2021 є умови видачі кредиту, які відображені у самому договорі, даний Додаток підписаний відповідачем (а.с. 10).

В заяві на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» №010/4038/82/1037581 від 19.03.2021, ОСОБА_1 зазначив свої особисті відомості, відомості про контактну особу, відомості про роботодавця (а.с. 9 зв).

19.03.2021 ОСОБА_1 ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» (а.с. 9).

19.03.2021 відповідачу ОСОБА_1 було видано платіжну картку № НОМЕР_2 , що стверджується розпискою про отримання картки, яка підписана відповідачем (а.с. 11).

Свої зобов`язання за договором АТ «Райффайзен Банк Аваль» виконало перед відповідачем.

Проте, відповідач порушив умови Заяви-Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого АТ «Райффайзен Банк», відповідачем за кредитним договором №010/4038/82/1037581 від 19.03.2021 не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту, у зв`язку з чим, станом на 24.02.2025 утворилась заборгованість у розмірі 154402, 64 грн, яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 147 000, 00 грн; заборгованості за недозволеним овердрафтом - 7 402, 64 грн; в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску - 34 056, 21 грн (а.с. 6-8).

Крім того, у розрахунку заборгованості відображено, що 24.12.2021 було змінено кредитний ліміт з 88 500, 00 грн на 114000, 00 грн; 30.11.2022 відбулася зміна кредитного ліміту з 114000, 00 грн на 123 820, 00 грн; 27.07.2023 відбулася зміна кредитного ліміту з 123 820, 00 грн на 136 169, 00 грн; 28.09.2023 відбулася пролонгація дії кредитного договору; 12.02.2024 відбулася зміна кредитного ліміту з 136169, 00 грн на 147 000, 00 грн.

Позивачем до позову додано копію виписки по рахунку, дата відображення операції: НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 14-17). Виписка з карткового рахунку відповідача вказує, що отриманою карткою відповідач активно користувався, грошові кошти використовувала для власних потреб в межах розміру встановленого на карту ліміту, здійснював розрахунки через термінали, здійснював погашення заборгованості за наданим кредитом, а отже, прийняв запропоновані банком умови щодо розміру кредитного ліміту.

Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу.

Відповідно до Постанови Національного банку №705 від 05.11.2014 р. «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Таким чином, доказом фактів встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, користування відповідачем кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Розрахунок заборгованості наданий позивачем відповідає даним руху коштів по рахунку відповідача.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Із змісту положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України випливає, що вимога про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань, тобто є способом цивільно-правової відповідальності боржника.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що свої зобов`язання АТ «Райффайзен Банк» виконав у повному обсязі, відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок та надав відповідачу кредитні кошти в межах поточного ліміту на умовах згідно п. 1.2 Заяви-договору. Таким чином, АТ «Райффайзен Банк» виконано свої зобов`язання за договором та надано відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором.

Проте, всупереч вимогам Кредитного Договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснює у повному обсязі сплату Банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 24.02.2025 заборгованість відповідача перед АТ «Райффайзен Банк» становить 154 402, 64 грн, яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом - 147 000, 00 грн, заборгованості за недозволеним овердрафтом - 7 402, 64 грн; в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску - 34 056, 21 грн.

Банк направив відповідачу письмову вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість протягом 30 календарних днів добровільно погасити кредит в повному обсязі, що підтверджується списком групованих відправлень та чеком АТ «Укрпошта». Однак відповідачем вимоги банку виконані не були, прострочена заборгованість за кредитом сплачена не була.

Звернувшись з апеляційною скаргою, апелянт заперечує розмір заборгованості пред`явлений позивачем до стягнення та стверджує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є неналежним доказом та не може прийматися судом до уваги.

Колегія суддів звертає увагу на наступне.

За приписами частин 1, 2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3 статі 12, частина 1 статті 81 ЦПК України).

Згідно приписів частини 1 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Про наведене вказав Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі №602/1455/20.

На думку колегії суддів, наданий до суду розрахунок заборгованості є обґрунтованим та відображає усі здійснені операції та нарахування, що підтверджено рухом коштів по рахунку відповідача.

Розрахунок заборгованості містить основні умови а саме: розрахунок заборгованості по картковому кредиту:

- ПІБ позичальника, ОСОБА_1 , ІН НОМЕР_4 ;

- номер договору №010/4038/82/1037581 від 19.03.2021 р;

- сума кредитного договору (ліміт кредитної лінії/овердрафт) 147 000,00 (сто сорок сім тисяч гривень 00 копійок, сума ліміту змінювалась у відповідності до п. 2.1 Кредитного договору та Правил);

- номер карткового рахунку НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 );

- дата закінчення угоди (з урахуванням пролонгацій договору) 26.09.2033;

- відсоткова ставка за дозволеним овердрафтом 48,00%;

- відсоткова ставка за недозволеним овердрафтом 48,00%;

- штраф/пеня за прострочення платежу 1% (мін. 50 грн.);

- одержання готівки у банкоматах та відділеннях "Райффайзен Банк" 3%;

- одержання готівки в мережі інших банків на території України 3%;

- одержання готівки в мережі інших банків за межами України 3%;

Також, відображені деталі операцій, а саме: дата операції/платежу, зняття готівки комісія за зняття готівки, безготівкові платежі, страховий платіж, нараховані відсотки за дозволеним овердрафтом, нараховані відсотки за недозволеним овердрафтом, штраф/пеня за несвоєчасне погашення, зменшення заборгованості, загальний залишок несплаченої заборгованості, прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску, кількість днів прострочення заборгованості.

Окрім того, у розрахунку відображені формули розрахунків.

Формула нарахування відсотків, формула розрахунку штрафу/пені за прострочення платежу, розрахунок штрафу за прострочення обов`язкового внеску на картковий рахунок складає 100.00 грн./місяць, розрахунок пені: сума простроченого обов`язкового внеску розмір пені (денна штрафна відсоткова ставка або денний розмір пені), кількість днів прострочки, формула розрахунку страхового платежу, залишок заборгованості на перше число місяця (що відповідає даному періоду нарахування) включаючи проценти, пені, штрафи нараховані протягом останніх трьох місяців) * 0.4% (страховий тариф).

На твердження апелянта про те, що він систематично вносив платежі на погашення кредиту, однак тіло кредиту зростало, слід зауважити, що з наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається здійснення позичальником платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості, однак як вбачається з виписки по рахунку, яка містить колонку - безготівкові платежі, що відображає суми, які витрачені позичальником, шляхом перерахування коштів з використанням системи електронних платежів, а отже збільшується суму заборгованості.

Апеляційний суд зауважує, що відповідач мав право подати до суду власний розрахунок або, згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо відповідач не згоден з розрахунками заборгованості, наданими позивачем чи ставить під сумнів правильність доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, він мав право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду, мав право просити суд про призначення по справі експертизи, але не скористався даним йому правом і розмір заборгованості не спростував.

Зважаючи на наведене, на думку колегії суддів, суд дійшов вірного висновку що з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 154 402, 64 грн, яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом - 147 000, 00 грн, заборгованості за недозволеним овердрафтом - 7 402, 64 грн, в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску - 34 056, 21 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено усі обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права та дотримано норми процесуального права при винесенні рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, про незаконність чи необґрунтованість рішення не свідчать, а тому відсутні підстави для їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції.

Питання щодо розподілу судових витрат пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Судові витрати відповідача не підлягають відшкодуванню, оскільки суд залишає його апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 14 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна