Справа № 536/2799/25
Провадження № 2/536/2047/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві позивач вказувала, що 15 січня 2025 року між нею та ОСОБА_2 укладений Договір позики, який було підтверджено розпискою, написаною особисто ОСОБА_2 .

За умовами договору між ними - ОСОБА_2 отримує в борг суму грошових коштів в сумі сімсот тисяч гривень, які зобов`язується повернути в строк до 01 жовтня 2025 року. Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою.

Однак, взятих на себе зобов`язань ОСОБА_2 не дотримався і станом на 17 листопада 2025 року борг не повернув. Вона неодноразово намагалася звернутися до нього з вимогою повернути гроші, однак ОСОБА_2 гроші не повертає.

На підставі вищевикладеного позивач просить:

- стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 700 000 грн. (сімсот тисяч) грн. 00 коп.

- стягнути з ОСОБА_2 понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 7000 грн. 00 коп.

Позивач в судове засідання не з`явилась. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне:

15 січня 2025 року між ОСОБА_1 (далі - Позивач) та ОСОБА_2 (далі Відповідач) укладений Договір позики, який було підтверджено розпискою, написаною особисто ОСОБА_2 .

За умовами договору - ОСОБА_2 отримує в борг суму грошових коштів в сумі сімсот тисяч гривень, які зобов`язується повернути в строк до 01 жовтня 2025 року. Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою.

Однак, взятих на себе зобов`язань ОСОБА_2 не дотримався і станом на 17 листопада 2025 року борг не повернув. На вимогу позивача повернути їй гроші, ОСОБА_2 їх не повертає, що не заперечується відповідачем, зокрема відповідно до заяви про визнання позову.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.08.2019 року по справі № 369/3340/16-ц, провадження № 61-7418св18, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Відтак, у справі встановлено, що відповідач договірні зобов`язання перед позивачем не виконав, що не заперечується відповідачем, а тому за вимогою позивача суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму грошових коштів згідно договору позики від 15.01.2025 року у сумі 700000 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, відповідно до статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до квитанції, що міститься в матеріалах справи, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 7000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у заяві від 08.12.2025 року.

Згідно вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, за розгляд справи, тобто 3500 грн.

Водночас, стягнути з відповідача на користь позивача, 50 відсотків сплаченого судового збору, тобто 3500 грн.

Керуючись ст. 202, 207, 526, 626, 627, 1046, 1049 ЦК України, 76, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 700 000 грн. (сімсот тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3500 грн.

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України в Кременчуцькому районі Полтавської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 3500 грн. Кошти сплачені за такими реквізитами: Номер документа квитанції: 770; дата документу: 18.11.2025; сума платежу 7000,00 грн.; призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Кременчуцький районний суд Полтавської області; ідентифікатор документа в казначействі: 922313510; Назва платника: АТ «Таскомбанк»; рахунок платника: НОМЕР_2 ; Банк платника: АТ «Таскомбанк»; МФО банку платника: 339500; РНОКПП (ЄДРПОУ) платника: ; Назва отримувача: ГУК у Полт.обл/Кременчуц р-н/22030101; Рахунок отримувача: UA0016219; МФО банку отримувача: 899998.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський