КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Д О Д А Т К О В А)

25 грудня 2025 року

м. Київ

провадження №22-з/824/1633/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Шкоріної О. І., Саліхова В. В.,

розглянув заяву адвоката Вдовиченка Андрія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі № 357/2322/25

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до ОСОБА_1 ,

про стягнення грошових коштів за невиконання умов договору,

та зустрічним позовом ОСОБА_1

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ,

про визнання недійсними пунктів договору,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2025 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання недійсними пунктів договору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову. В іншій частині (щодо відмови у задоволенні первісного позову ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів) рішення суду першої інстанції залишено без змін.

16 грудня 2025 року, тобто у межах п`ятиденного строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представник відповідача (за первісним позовом) ОСОБА_1 - адвокат Вдовиченко А. В. подав до суду через систему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з Позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 22 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат заявником надано:

Договір про надання правової (правничої) допомоги від 19.11.2025 № 1; Ордер серії АІ № 2055276 від 19.11.2025; Акт прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 12.12.2025, в якому деталізовано перелік послуг та час, витрачений адвокатом (всього 8 годин, включаючи участь у двох судових засіданнях, підготовку документів, дорогу та очікування); прибуткові касові ордери № 1 від 11.12.2025 на суму 12 000,00 грн та № 1 від 12.12.2025 на суму 10 000,00 грн.

Заяви або клопотання від позивача (ФОП ОСОБА_2 ) про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не надходило.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт.

Колегія суддів враховує усталену позицію Верховного Суду (постанови від 23.12.2021 у справі № 923/560/17, від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18), згідно з якою витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за умови підтвердження обсягу наданих послуг, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. У даній справі факт оплати послуг у повному обсязі (22 000 грн) підтверджено документально.

Також судом встановлено дотримання заявником вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України: у першій заяві по суті спору (відзиві на апеляційну скаргу) представник Відповідача подав попередній розрахунок судових витрат у сумі 25 000,00 грн. Заявлена до стягнення сума (22 000,00 грн) не перевищує попередній розрахунок.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та ціною позову (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу, лише за клопотанням іншої сторони. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання.

Верховний Суд у постанові від 19 листопада 2025 року у справі № 753/2606/24 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц сформулював чіткий правовий висновок: суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу з власної ініціативи. Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та клієнтом можливе лише за наявності обґрунтованих заперечень іншої сторони.

Оскільки ФОП ОСОБА_2 не скористався своїм правом та не подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у колегії суддів відсутні правові підстави для відмови у їх відшкодуванні з мотивів неспівмірності (завищення) гонорару. Суд визнає суму 22 000,00 грн доведеною та обґрунтованою.

Водночас, встановлення обґрунтованості суми витрат не означає її автоматичного покладення на іншу сторону в повному обсязі. Розподіл витрат здійснюється за правилами ст. 141 ЦПК України в залежності від результату розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову інші судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Колегія суддів враховує, що апеляційний перегляд здійснювався щодо двох вимог: вимога за первісним позовом (стягнення коштів) - рішення суду про відмову у позові залишено без змін. У цій частині відповідач ( ОСОБА_1 ) є стороною, на користь якої ухвалено рішення. Вимога за зустрічним позовом (визнання недійсними пунктів договору) - рішення суду про задоволення позову скасовано та ухвалено нове про відмову. У цій частині відповідач ( ОСОБА_1 ) є стороною, не на користь якої ухвалено рішення.

Оскільки результат розгляду справи в апеляційному суді є частково на користь відповідача за первісним позовом (успішний захист від стягнення коштів за первісним позовом) і частково проти неї (відмова у задоволенні її зустрічного позову) - як позивача за зустрічним позовом, судові витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно.

Враховуючи, що предметом апеляційного розгляду були дві рівнозначні за складністю вимоги (майнова вимога позивача за первісним позовом та немайнова вимога відповідача (позивача за зустрічним позовом), а також те, що представник ОСОБА_1 здійснював захист інтересів клієнта комплексно щодо обох вимог (які розглядалися в одному провадженні), колегія суддів вважає справедливим покласти на позивача 50 % понесених відповідачем витрат.

Таким чином, стягненню з ФОП ОСОБА_2 підлягає сума: 22 000,00 грн / 2 = 11 000,00 грн. Решта витрат у розмірі 11 000,00 грн покладається на відповідача у зв`язку з відмовою у задоволенні її зустрічного позову.

Керуючись ст. ст. 133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Вдовиченка Андрія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.

Судді Є. П. Євграфова

О. І. Шкоріна

В. В. Саліхов