Окнянський районний суд Одеської області
Справа № 505/2849/25
Провадження № 2/506/434/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 року селище Окни

Суддя Окнянського районного суду Одеської області Бурдинюк О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області про позбавлення батьківських прав

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

21.08.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.10.2025 року справа надійшла до Окнянського районного суду Одеської області на підставі ухвали від 02.09.2025 року.

13.10.2025 року справа передана судді Бурдинюк О.С.

Ухвалою від 16.10.2025 року позов залишено без руху у зв`язку з наступним.

Згідно п.5, 7 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2017 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» заборонену законодавством поведінку батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

При цьому, у позові відсутні будь-які дані з приводу того, чи вживалися до відповідача будь-які заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку відповідача.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Однак позивачем не зазначено та до позову не долучено належних доказів щодо попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також доказів його винної поведінки.

Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази. Збір означеної доказової бази є вихідною та початковою задачею, яка передує всім іншим етапам процесу позбавлення батьківських прав. Такий етап можна назвати підготовчим й основним. Далі процес позбавлення батьківських прав можна умовно поділити на 3 етапи:

1 етап - етап звернення з відповідною заявою про надання висновку про доцільність позбавлення конкретної особи батьківських прав. Така заява подається до відповідної Служби у справах дітей органу місцевого самоврядування відповідного району в місті або місцевої державної адміністрації в районі відповідної області за місцем реєстрації матері або батька, стосовно яких вирішується питання про позбавлення батьківських прав згідно з вимогами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866, якою затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини.

2 етап - судовий етап.

3 етап - виконання судового рішення про позбавлення батьківських прав.

У цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження матері/батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Також суд звертає увагу на прецедентну практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, відповідно до ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, а відповідно до ст. 52 та ст. 53 ЦПК України, участь у справі можуть брати треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, як на стороні позивача так і на стороні відповідача.

Разом з тим, процесуальний статус Органу опіки та піклування Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області не конкретизовано.

Окрім того, в порушенні вимог п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не зазначена конкретна мета звернення до суду, а лише зазначено посилання на загальні норми чинного законодавства, що регулює взаємовідносини з цього питання. Крім того, в позовній заяві не зазначено яким чином позбавлення батьківських прав відповідача покращить чи захистить становище дитини.

Копія ухвала отримана позивачем 24.10.2025 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відравлення. Разом з тим, ухвала суду не виконана. Більш того, позивач на протязі двох місяців жодним чином не поцікавилася провадженням по даній справі. Клопотань про продовження строку для усунення недоліків до суду не надходило.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 ЦПК України, не сплатить суму судового збору, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, з урахуванням зазначених обставин, позовна заява підлягає поверненню позивачу, що не позбавляє права позивача звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області (, адреса місцезнаходження: Хмельницька область, Шепетівський район, селище Білогір`я, вул. Шевченка, 44), про позбавлення батьківських прав - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. С. Бурдинюк