ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5744/25

Провадження № 22-ц/820/2570/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю: позивачки і її представника ОСОБА_1 ,

відповідача і його представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року (суддя Колієв С. А., повне судове рішення складено 13 жовтня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У лютому 2025 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що від шлюбу з ОСОБА_4 мають двох дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08 серпня 2024 року з ОСОБА_4 на її користь на утримання неповнолітніх дітей стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17 березня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суд видав виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні в Другому відділі ДВС у м. Хмельницькому. Відповідач обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання дітей. Проте не сплачує у повному обсязі присуджені судом аліменти та умисно ухиляється від їх сплати (звільнився з роботи). Заборгованість по сплаті аліментів за період з 17 березня 2020 року по 01 січня 2025 рік складає 186598,40 грн. У разі виникнення заборгованості за аліментами з вини особи, яка зобов`язана їх сплачувати, стягувач має право на стягнення пені. Пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2020 року по 28 лютого 2025 року складає 186598,40 грн. Розмір пені не може бути більшим за розмір заборгованості за аліментами.

Тому позивачка просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2020 року по 28 лютого 2025 року в розмірі 186598,40 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року закрито провадження у справі в частині вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2020 року по 26 лютого 2024 рік. В решті вимог позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 5000 грн.

ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неналежну оцінку доказів, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Суд не взяв до уваги ігнорування відповідачем свого обов`язку утримувати дітей, про що свідчить наявність заборгованості за аліментами в розмірі 186598,40 грн. Суд першої інстанції здійснив неправильний розрахунок розміру пені, оскільки станом на липень 2025 року борг за несплату аліментів складав 176730,70 грн і відповідач не погасив його по спливу шести місяців з дати відкриття ВП № 076802721, умисно ухиляючись від виконання постанови суду. Суд дійшов помилкового висновку про зменшення розміру пені з огляду на матеріальний стан відповідача та стан його здоров`я. ОСОБА_4 є працездатним, інших осіб на утриманні не має, працює неофіційно на будівництві, отримані доходи не декларує, умисно звільнився з роботи після пред`явлення виконавчого листа до виконання. Не погоджується також з висновком суду про закриття провадження в частині вимог. Підставою для її звернення в лютому 2024 року до суду з позовом про стягнення неустойки стала заборгованість в рамках ВП № 72796669, що підтверджена довідкою про заборгованість за аліментами від 22 січня 2024 року № 6072. У справі № 686/5733/24 предметом спору було стягнення неустойки на виконання заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2020 року. Тому, вважає, що у справах № 686/5733/24 і № 686/5744/25 підстави та предмет позову різними.

У відзиві ОСОБА_4 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Вважає, що довів належними та допустимими доказами потребу у постійному лікуванні та оперативному втручанні внаслідок посттромбофлебічної хвороби обох нижніх кінцівок. Крім того, суд врахував те, що після ухвалення постанови від 08 серпня 2024 року він здійснює щомісячні платежі у розмірі 4000 грн на оплату аліментів та заборгованості за ними. Суд правомірно закрив провадження у справі в частині стягнення пені за період, який уже був предметом розгляду в іншій справі.

У засіданні апеляційного суду позивачка і її представник апеляційну скаргу підтримали. Відповідач і його представник апеляційну скаргу не визнали.

Апеляційна скарга в частині оскарження закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга в частині стягнення пені в сумі 5000 грн і в частині відмови у стягненні пені за період з 01 березня 2024 року по 28 лютого 2025 року підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2020 року у справі № 686/7529/20 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17 березня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08 серпня 2024 року у справі № 686/7529/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17 березня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На виконання вказаного судового рішення 27 серпня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області видав виконавчий лист № 686/7529/20, який перебуває на виконанні у Другому відділі ДВС у місті Хмельницькому (ВП № 76802721), що підтверджується постановою старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження від 20 січня 2025 року.

Згідно з довідкою розрахунку аліментів № 85001 від 07 серпня 2025 року, виданою 07 серпня 2025 року Другим відділом державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів згідно з виконавчим листом № 686/7529/20 за період з 17 березня 2020 року по 01 серпня 2025 рік складає 172748,10 грн.

Відповідно до виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 1200(25) ОСОБА_4 перебував у КНП «Хмельницький обласний серцево-судинний центр» в період з 13 по 14 березня 2025 року, де йому було проведено оперативне втручання (коронароангіографія).

Згідно з випискою № 9 із медичної картки стаціонарного хворого КП «Хмельницька міська лікарня» ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі в період з 01 по 13 січня 2025 року.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 29 січня 2025 року ОСОБА_4 встановлено діагноз: посттромботичний синдром, ускладнення, виразка нижньої кінцівки, інші ділянки.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2025 року у справі № 686/5733/24 було відмовлено в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2020 року по 26 лютого 2024 року. Рішення набрало законної сили 06 лютого 2025 року.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 зазначила, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядалися судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

ОСОБА_3 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 16 квітня 2010 року за період з 01 квітня 2020 року по 26 лютого 2024 року (справа № 686/5733/24). Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 січня 2025 року, яке набрало законної сили 06 лютого 2025 року, в позові відмовлено.

Предметом позову у справі, що переглядається, є вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 16 квітня 2010 року за період з 01 квітня 2020 року по 28 лютого 2025 року.

Отже, позови в частині періоду прострочення сплати аліментів з 01 квітня 2020 року по 26 лютого 2024 року у справах є тотожними, так як в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2020 року по 26 лютого 2024 року відповідно до пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для скасування рішення в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині вирішення вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2024 року по 28 лютого 2025 року.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов?язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відповідач зобов?язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов?язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв?язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об?єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 зроблено висновок про те, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов?язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов?язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов?язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідач не надав належних і допустимих доказів відсутності його вини в несплаті аліментів за період з 01 березня 2024 року по 28 лютого 2025 року.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період.

Погоджується апеляційний суд також із визначеним судом розміром пені за період з 01 березня 2024 року по 28 лютого 2025 року в сумі 34459,19 грн з урахуванням заборгованості за аліментами, визначеної державним виконавцем, і кількості днів прострочення сплати аліментів.

Розмір пені за місячним платежем розраховується таким чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток (заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%).

Загальний розмір пені складає суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц).

За змістом довідки розрахунку аліментів державного виконавця № 85001 від 07.08.2025 прострочення сплати відповідачем аліментів мало місце: у березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні 2024 року в розмірі по 1598 грн; у жовтні, листопаді, грудні 2024 року по 2579,50 грн; у січні 2025 року 1397,60 грн; у лютому 2025 року 2579,50 грн.

Сплата аліментів у вказаний період зараховується в погашення заборгованості за попередній період, а не на поточні платежі.

Відповідно кількість днів прострочення сплати аліментів складає: за березень 2024 року 334 дні; за квітень 2024 року 304 дні; за травень 2024 року 273 дні; за червень 2024 року - 243 дні; за липень 2024 року 212 днів; за серпень 2024 року 181 день; за вересень 2024 року 151 день; за жовтень 2024 року 120 днів; за листопад 2024 року - 90 днів; грудень 2024 року 59 днів; січень 2025 року 28 днів.

З урахуванням наведеного вище порядку обчислення пені, розміру заборгованості за аліментами і кількості днів прострочення сплати аліментів розмір пені складає: за березень 2024 року 5337,32 грн; за квітень 2024 року 4857,92 грн, травень 2024 року 4362,54 грн, червень 2024 року 3883,14 грн, липень 2024 року 3387,76 грн, серпень 2024 року 2892,38 грн, вересень 2024 року 2412,98 грн; жовтень 2024 року 3095,40 грн, листопад 2024 року 2321,55 грн, грудень 2024 року 1521,91 грн; січень 2025 року 386,29 грн, всього в сумі 34459,19 грн.

Згідно з частиною 1 статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення пені у розмірі не більшому 100 відсотків заборгованості.

Формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред?явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі заборгованості за аліментами, визначеної державним виконавцем, за період з 01 березня 2024 року по 28 лютого 2025 року у сумі 22901,60 грн.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зменшення розміру пені з урахуванням матеріального стану відповідача і стану його здоров`я.

Доводи апеляційної скарги у цій частині заслуговують на увагу.

Частиною 2 статті 196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

ОСОБА_4 не надав належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження свого матеріального стану, витрат на лікування.

Медичними документами підтверджено наявність певних захворювань і періоди проходження відповідачем лікування.

На підставі частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені в сумі 5000 грн і в частині відмови у стягненні пені за період з 01 березня 2024 року по 28 лютого 2025 року потрібно скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення пені за вказаний період у сумі 22901,60 грн.

На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог (12,27%) стягнутий з ОСОБА_4 судовий збір за подання позовної заяви підлягає збільшенню до 228 грн 96 коп.

У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на підставі частини 1 і 6 статті 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог необхідно стягнути на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 343 грн 49 коп.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 квітня 2020 року по 26 лютого 2024 року залишити без змін.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року в частині стягнення пені в сумі 5000 грн і в частині відмови у стягненні пені за період з 01 березня 2024 року по 28 лютого 2025 року скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2024 року по 28 лютого 2025 року в сумі 22901,60 грн (двадцять дві тисячі дев`ятсот одна грн 60 коп.)

Змінити розподіл судових витрат і збільшити стягнуту з ОСОБА_4 на користь держави суму судового збору до 228,96 грн (двісті двадцять вісім грн 96 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 343,49 грн (триста сорок три грн 49 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта