УХВАЛА

26 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 201/4958/19

провадження № 61-15507ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання порушення відповідачем конституційного права позивача,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання порушення відповідачем конституційного права позивача.

Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 15 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів задоволено. Витребувано:

- від громадянина ОСОБА_3 документи щодо права власності на його частку долі (долі невиділені в натурі) в праві багато житлового приватного будинку;

- з Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради права власності розгорнуту довідку про право власності на квартиру

АДРЕСА_1 ;

- з Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради розгорнуту довідку про зміни власності після знищення частки домоволодіння після само будівництва у 2000 році та пожежі у 2019 році;

- у належного нотаріуса розгорнуту довідку та документи щодо вчинення нотаріальних дій відносно спадщини ОСОБА_3 ;

- з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області дані про постановлення на облік адвоката Галенка І. Є.

Не погодившись із цією ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В ході апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 подав клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із смертю ОСОБА_2 .

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Соборного районного суду м. Дніпра від 15 липня 2025 року про забезпечення доказів скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

09 грудня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року, яку просив скасувати, залишивши в силі ухвалу суду першої інстанції.

10 грудня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року про відмову у зупиненні провадження у справі, яку просив скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року (провадження

№ 61-15507ск25) на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня

2025 року у справі № 201/4958/19.

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року (провадження

№ 61-15507ск25) на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня

2025 року у справі № 201/4958/19.

25 грудня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав заяву про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 18 грудня

2025 року, заяву про постановлення окремої ухвали та заяву про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Крім того, ОСОБА_1 подав заяву про відвід суддям Верховного Суду Шиповичу В. В., Осіяну О. М., Синельникову Є. В., з тих підстав, що вони, на його думку, виявили необ`єктивність, упередженість та недбале ставлення при постановленні ухвали від 18 грудня 2025 року за його касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року. Вважає що судді, внаслідок втручання окремих посадових осіб правоохоронних органів, які узурпували судову владу, проявили прискіпливе ставлення до громадського діяча за його скарги на суддів і зловживали своїми службовими повноваженнями під час розгляду касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

ЦПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, проте визначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Згідно з приписами частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) якщо є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів, зокрема суддя заінтересований у результаті розгляду справи, а також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України).

Аналіз доводів ОСОБА_1 про неможливість розгляду його заяв суддями Шиповичем В. В., Осіяном О. М., Синельниковим Є. В. свідчить, що ці доводи значною мірою зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями суду,

а саме:

- ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року (провадження

№ 61-15507ск25), якою, на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року у справі № 201/4958/19;

- ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2025 року (провадження № 61-15507ск25), якою, на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року у справі № 201/4958/19.

Постановлені судом ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження обумовлені вимогами процесуального закону, який визначає перелік судових рішень у цивільних справах, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу суддів, констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Шипович В. В., Осіян О. М., Синельников Є. В. виявляють особисту упередженість чи зацікавленість у результатах розгляду справи № 201/4958/19.

Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях. Презумпція особистої неупередженості судді діє допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Доказів на спростування презумпції неупередженості суддів Верховного Суду Шиповича В. В., Осіяна О. М., Синельникова Є. В. не надано.

Необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді справи є порушенням права на справедливий суд.

Оскільки заявлений ОСОБА_1 відвід є необґрунтованим, то відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заявлений ОСОБА_1 відвід суддям Верховного Суду Шиповичу В. В., Осіяну О. М., Синельникову Є. В. визнати необґрунтованим.

Заяву про відвід передати для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников