Провадження № 2-н/727/5897/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

24 грудня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Літвінова О.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії звернулося про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

В поданій заявником заяві про видачу судового наказу адреса реєстрації боржника зазначена як АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За змістом ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ст.1, 20 Закону України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Разом з тим, як було встановлено судом, ОСОБА_1 не значиться за вказаною адресою, належних доказів фактичного проживання останньої за вказаною адресою із зазначенням періоду такого проживання до матеріалів заяви долучено не було, а також не надано доказів, що вказане приміщення на даний час перебуває у її власності, а отже суду не надано доказів, що остання є споживачем комунальних послуг, наданих по даному житлу.

Крім того, суд враховує положення ст.322 ЦК України, відповідно до яких власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, вважаю, що у видачі судового наказу стосовно ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 27, 162, 165, 167 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Суддя Літвінова О.Г.