Справа № 541/514/19
Провадження № 2/541/201/2025
У Х В А Л А

23 грудня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі суду:

Головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

позивача- ОСОБА_2 ,

представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», адвоката - Тута І.В.,

розглянувши у в підготовчому судовому засіданні клопотання позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , клопотання представника ТОВ ФК «ПОЛІС» адвоката Тута І.В. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тишко Ірини Олександрівни, про скасування державної реєстрації права власності, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Міністерство юстиції України,-

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2019 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області в провадження судді Городівського О.А. надійшла позовна заява ОСОБА_1 . В первинній позовній заяві вона оскаржує перехід права власності на нерухоме майно від ТОВ «Пермус» до ТОВ «ФК «Поліс», адже внаслідок цього до неї ТОВ «Пермус» пред`явлено вимоги майнового характеру. Прохала скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно індексний номер запису про право власності 13880222 від 25.03.2016 на нежитлове приміщення 1 по АДРЕСА_1 загальною площею 269,6 кв. м. за ТОВ ФК Поліс (, країна реєстрації: Україна м. Київ вулиця Шовковична, 42-44, оф 13-В) та поновити відомості у державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна на нежитлове приміщення 1 по АДРЕСА_1 , загальною площею 269,6 м. кв., що передували скасованим записам.

Ухвалою судді від 26.04.2019 відкрито провадження у справі з призначенням проведення підготовчого засідання.

В провадженні судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівського О.А. перебувала аналогічна цивільна справа, де позивачем являється ОСОБА_2 (справа 541/514/19), яка також перебувала на стадії підготовчого судового провадження. Тому тією ж ухвалою від 23.02.2021 суд постановив об`єднати в одне провадження справу № 541/755/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Поліс», приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. про скасування державної реєстрації права власності, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ «Пермус», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ «ВТБ Банк», Міністерство юстиції України зі справою № 541/514/19 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «Поліс» про скасування державної реєстрації права власності, треті особи на стороні позивача які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ «Пермус», ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тишко І.О., ПАТ «ВТБ Банк», Міністерство юстиції України. Об`єднаному провадженню присвоєно номер справи №541/514/19 провадження №2/541/9/2021.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 30.01.2024 головуючим постановлено ухвалу про закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «ФК «Поліс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. про скасування державної реєстрації права власності на підставі пункту 1 частини 2 статті 255 ЦПК України, з мотивів відсутності предмету спору.

Не погодившись з даною ухвалою позивач ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. За наслідками апеляційного розгляду постановою Полтавського апеляційного суду від 05.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30.01.2024 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 13 січня 2025 року дану справу прийнято до розгляду суддею Морозовською О.А. та відкрито провадження у справі з призначенням проведення підготовчого засідання.

13.10.2025 року через систему «Електронний суд» від позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення оціночно-будівельної експертизи нежитлового приміщення 1 по АДРЕСА_2 . В клопотанні зазначено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово зазначала, що вартість предмету іпотеки, а саме нежитлового приміщення 1 по АДРЕСА_2 станом на 2015 рік складає більше 8941922 грн., про що свідчить оцінка майна. ТОВ ФК «Поліс» із таким розрахунком не погоджується. ТОВ ПЕРМУС наголошує, що вартість предмету іпотеки складає більше 43 000 000 гривень станом на 2025 рік і тому, враховуючи той факт, що починаючи з в 2016 року ТОВ ФК Поліс не лише є власником нежитлового приміщення, а ще і використовує його, здаючи в оренду, то він вже дано отримав ту частину коштів, яку він сьогодні вимагає з позивача ОСОБА_1 . ОСОБА_1 , зазначила, що висновок наданий ТОВ ФК Поліс від 28.03.2016 року не відповідає чинному законодавству України, засадам розумності та добросовісності, а тому є таким, що порушує право ТОВ ПЕРМУС на отримання справедливого відшкодування, передбаченого ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку». Визначена вартість предмета іпотеки є значно заниженою та складеною з порушенням положень діючого законодавства, не проаналізовані всі тенденції ринку нерухомого майна та наявні інформаційні джерела. ОСОБА_3 оцінщик в ТОВ «М Консалтинг», в серпні 2019 року виготовила Висновок про оцінку майна нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 датував його 28.03.2016 року, чим проявив упередженість та необ`єктивність під час проведення оцінки предмета іпотеки, а тому є підстави для визнання недійсним та скасування затвердженого 28.03.2016 року Звіту про незалежну оцінку вартості нежитлового приміщення 1 по вул. Гоголя, 84 у м. Миргород, Полтавської області, 37600, що складений 28.03.2016 року. Позивач ОСОБА_1 ініціює проведення дослідження вартості предмета іпотеки, та просить призначити експертизу, а саме визначити , ринкову вартість предмета іпотеки станом на 25.03.2016 року. Також ОСОБА_2 зазначає, що у відповідності до положень ч.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання (після набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки), зобов`язання за основним Кредитним договором вважаються припиненими 25.03.2016 року. ОСОБА_2 не погоджується із експертним висновком, який долучений ТОВ ФК Поліс до справи. Оскільки ТОВ ФК Поліс отримав задоволення своїх вимог в повному обсязі за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, вбачається відсутність завдання будь-яких збитків невиконанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та ТОВ ПЕРМУС. Згідно розрахунків позивача, перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя становить 41 000 000 грн. А тому на підставі положень ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» відшкодуванню підлягає 90% перевищення, тобто 39 000 000 грн. ОСОБА_1 зазначає, що ТОВ ФК Поліс не виконав вимогу про сплату перевищення вартості предмета іпотеки у строк, внаслідок чого порушив зобов`язання покладене на нього законом, на статей 530, 610, 611, 536, 1214, 1048, ч.2 ст.625 ЦК України. підставі положень По даній справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово заявляли клопотання про залучення в якості свідка ОСОБА_3 оцінщика в ТОВ «М Консалтинг», яка в серпні 2019 року виготовила Висновок про оцінку майна нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 датував його 28.03.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звертаючись до суду з позовом не погодилися ні з рішенням від 25.03.2016 року, ні визначеною вартість нежитлового приміщення (Висновок про оцінку від 28.03.2016 року,складеного ОСОБА_3 оцінщиком в ТОВ «М Консалтинг», згідно з яким вартість квартири станом на 28.03.2016 року становить 1 917 000 грн. Матеріали справи містять висновок від 2015 року, наданий ОСОБА_1 , згідно якого вартість предметі іпотеки становить 8 941 922 грн. Станом на 2025 рік,ТОВ ФК Поліс, будучи власником нежитлового приміщення 1 по АДРЕСА_1 та маючі намір його продати, станом на 2025 року визначив його ринкову вартість 1 917 000гривень. Так як ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ТОВ ПЕРМУС категорично не погоджувався із вартістю нежитлового приміщення 1 визначеною на момент набуття ТОВ ФК Поліс права власності на неї, тому заявляють суду клопотання про призначення оціночно-будівельної експертизи.

13.11.2025 року представником ТОВ ФК «ПОЛІС» адвокатом Тута І.В. було подане клопотання про застосування заходів примусового примусу за зловживання процесуальними правами, в якому просила визнати дії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зловживання процесуальними правами подачі повторних, безпідставних та необґрунтованих клопотань , застосувати до позивачів заходи процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету України штрафу за зловживання процесуальними правами. В клопотанні зазначила, що процесуальна поведінка ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка свідчить про явне зловживання процесуальними правами з метою затягнути розгляд цієї справи. в період з травня 2025 року по листопад 2025 року ОСОБА_2 та/або ОСОБА_1 було подано загалом 29 безпідставних, необґрунтованих та часто аналогічних за змістом клопотань/заяв у зв`язку із чим протягом 6 судових засідань поспіль відбувався розгляд лише частини вказаних вище клопотань, що перешкоджає розгляду цієї справи в розумні строки. Така процесуальну поведінку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 призвела до затягування судового розгляду справи на 7 місяців та створила ситуацію, в якій підготовче провадження у справі все ще не закрито, а розгляд справи по суті не призначено.

18.12.2025 року від позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення в якості третіх осіб без самостійних вимог ТОВ ДУ Україна, ТОВ «СВ МЕДІКАЛ», ФОП ОСОБА_4 . Колопотання обґрунтовано тим, що станом на грудень 2025 року відповідач ТОВ ФК Поліс передав нежитлове приміщення 1 в оренду суб`єктам господарювання ТОВ ДЦ Україна, ТОВ СВ Медікал, а розмір отриманого прибутку ТОВ ФК Поліс склав більше 21 000 000 гривень. 02.08.2023 року Відповідач ТОВ ФК Поліс передав в оренду частину нежитлового приміщення 1 по АДРЕСА_1 фізичній особі підприємцю ОСОБА_4 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » яка всупереч вимог чинного законодавства, почала проводити будівельні роботи у нежитловому приміщенні 1 по АДРЕСА_2 , відносно, якого 25.03.2016 року було вчинено незаконні реєстраційні дії. Як повідомили працівники магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щомісячний розмір орендної плати за користування приміщення складає 30 000 гривень. Станом на грудень 2025 року суб`єкт підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 провела в приміщенні 1 будівельні роботи та вчинила демонтаж опалення, що, в свою чергу, призвело до пошкодження майна. Як з`ясувалося, подібні дії відбулися з дозволу Відповідача ТОВ ФК Поліс. У разі задоволення позову, навіть частково, суб`єкти господарювання, які сьогодні користуються/орендують нежитлове приміщення 1 по АДРЕСА_2 втратять право доступу до приміщення, то їх слід залучити до участі у справі у якості третіх осіб, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача.

У підготовчому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтримали заявлені клопотання та просили їх задовольнити. В задоволенні клопотання ТОВ ФК «Поліс», адвоката Тута І.В. відмовити, вважали, що з їхньої сторони відсутнє зловживання процесуальними правами.

Представник відповідача ТОВ ФК «Поліс», адвокат Тута І.В. в підготовчому засіданні підтримала заявлене клопотання, у задоволенні клопотань позивачів просила відмовити. Вважала, що призначення експертизи не має жодного правового значення для вирішення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а клопотання про залучення третіх осіб, вже були вирішені судом, а тому просила залишити без розгляду.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тишко І.О., в підготовче засідання не з`явилася будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, та про причини неявки не повідомила, заяв та клопотань до суду не надходило.

Представник третьої особи Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення та думку позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В частині клопотання про проведення оціночно-будівельної експертизи нежитлового приміщення 1 по АДРЕСА_2 суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Тобто, призначення судової експертизи має бути обґрунтованим і заснованим на фактичній потребі встановити важливі обставини у справі, а не просто на бажанні учасників справи призначити проведення експертизи у справі чи отримати висновок експерта.

Дослідивши подане клопотання про призначення експертизи та його мотиви, заслухавши думку учасників судового розгляду, виходячи із підстав та предмета позову, обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги, суд приходить до висновку, що позивачами, всупереч вимог ст.103 ЦПК України, не наведено переконливих доводів щодо необхідності призначення у даній справі оціночно-будівельної експертизи, а також те,що проведення у цій справі експертизи має правове значення для вирішення справи по суті.

З огляду на зазначене вище, у задоволенні клопотання про призначення оціночно-будівельної експертизи, слід відмовити.

В частині клопотання про застосування заходів примусового примусу за зловживання процесуальними правами суд зазначає наступне.

Згідно частини 3 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Частиною 4 статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст.143ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно із п. 5 ч. 1ст.144ЦПК України заходом процесуального примусу, крім іншого, є штраф.

Положеннями ст. 148 ЦПК України регламентовано підстави для застосування судом процесуального примусу у вигляді штрафу, а також його розміри, залежно від суті зловживання процесуальними правами учасником провадження, його тривалості та обставин конкретної справи.

Із зазначених вище положень, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду та можливе виключно за його ініціативи, а не за клопотанням учасника справи.

Водночас, суд на теперішній час не вбачає підстав для застосування до сторони позивача процесуального примусу у вигляді накладення штрафу.

Застосування судом заходів процесуального примусу є правом суду, а не обов`язком. Крім того, слід зазначити, що згідно ч. 2ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4ст.12 ЦПК України).

Водночас, суд не вбачає достатніх підстав на даний час для застосування до позивачів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, оскільки це є найсуворіший захід процесуального примусу, а тому застосовується лише у разі, коли застосування менш суворого заходу не дали результату.

В частині клопотання про залучення в якості третіх осіб без самостійних вимог ТОВ ДУ Україна, ТОВ «СВ МЕДІКАЛ», ФОП ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Положення статті 44 ЦПК України презюмують обов`язок учасників судового процесу та їхніх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Суд зазначає, що позивачами 16.05.2025 року до суду було подане аналогічне клопотання про залучення третіх осіб, яке вирішене в судовому засіданні 22 травня 2025 року (т. 20 а.с.85-90,132-134), і повторне звернення з аналогічним клопотання, слід визнати зловживанням процесуальними правами, узв`язку з чим відповідно до вимог ч. 3 ст. 44 ЦПК України клопотання підлягає залишенню без розгляду.

Роз`яснити позивачам про недопустимість зловживання процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 44, 103, 143, 144, 148, 259 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про проведення оціночно-будівельної експертизи нежитлового приміщення 1 по АДРЕСА_2 - відмовити.

Клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про залучення в якості третіх осіб без самостійних вимог ТОВ ДУ Україна, ТОВ «СВ МЕДІКАЛ», ФОП ОСОБА_4 залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання представника ТОВ ФК «ПОЛІС» адвоката Тута І.В. про застосування заходів примусового примусу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26.12.2025 року.

Суддя: О. А. Морозовська