Провадження № 2/761/6285/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Яцишин А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 до Шевченківського районного суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість загальною сумою 75397,63 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 12999,85 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором - 55 897,85 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 25 календарних днів 6499,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.08.2023 між ТОВ «Лінеура України» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3928673 про надання споживчого кредиту, згідно якого отримала кредит у розмірі 13 000,00 грн., шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «УніверсаБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,40-2,5% від суми кредиту за кожен день користування.

Позивач вказав, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_2 виконало та надало йому кредит в сумі 12 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «УніверсаБанк».

У позовній заяві зазначено, що враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 26.07.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 26.07.2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача.

Враховуючи зазначене, до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» відповідно до укладеного Договору факторингу від 26.07.2024 року №26.07.2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 3928673 від 26.08.2023 року, загальна сума заборгованості склала 68897,70 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 12 999,85 грн., заборгованість за відсотками - 55897,85 грн.

Позивачем вказано, що в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 27.07.2024 року донараховано відсотки за 25 календарних днів: 10 000 грн. * 2% = 200 грн. * 124 календарних дні = 24 800,00 грн.

На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.04.2025 було відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26.06.2025 до суду надійшов відзив на позову заяву у якому відповідачка просила суд відмовити у задоволені позовних вимог. У відзиві зазначено, що відповідачка дійсно отримала від ТОВ «Лінеура Україна» 26.08.2025 грошові кошти у сумі 11 000,00 грн., а 01.09.2023 нею отримано 2000,00 грн. пі підписано кредитний договір №3928673. Так, відповідачкою зазначено, що на погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотків було сплачено на рахунок ТОВ «Лінеукра Україна» грошові кошти загальну суму 30251,89 грн. Також у відзиві зазначено про необхідність врахування вимог Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимальної денної процентної ставки в розмірі 1%.

30.06.2025 до суду надійшла відповідь позивача на відзиві у якій позивачем було викладено аналогічні обставини тим, що викладені у позовній заяві. Окрім того зазначено, що відповідач не надає контр-розрахунків заборгованості, висловлюючи загальні заперечення проти позову. Законодавчі зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розмірі денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % набули законної сили 24.12.2023 р., тобто до укладення Договору.

В судовому засіданні 08.12.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без участі сторони позивача.

Відповідачка у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановлено наступні обставини справи та відповіді ним правовідносини.

Судом встановлено, що 26.08.2023 ОСОБА_1 ознайомилась із умовами кредитування Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКАЇНА» та за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Н567» підписала Паспорт споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма).

Як вбачається із вказаного Паспорту споживчого кредиту, інформація, викладена в ньому, зберігає чинність та є актуальною до 02.09.2023 року.

26.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 3928673 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого: на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 11 000,00 гривень (п. 1.2 Договору).

Пунктом 1.2.1. Договору за взаємною згодою Сторін сума кредиту може бути збільшена, про що Сторонами укладається Додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п.1.3 цього Договору)

У відповідності до п. 1.3 Договору, строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору.

Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: Стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 1,40% в день та застосовується на таких умовах. (п. 1.4 Договору).

У п. 3.1 Договору зазначено, що проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Згідно з п. 3.2 до періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день фактичного повернення кредиту. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Відповідно до п. 1.5 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: - 1.5.1. за стандартною ставкою за весь строк кредиту 77 545,36% річних. - 1.5.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 57 789,69% річних.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 1.6.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 90 200,00 грн. 1.6.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 89 540,00 грн. (п. 1.6 Договору).

Згідно з положеннями п. 2.1, 2.2 Кредитного договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 . Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 26.08.2023 або 27.08.2023 року.

Розділ 3 Договору регулює порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів.

Відповідно до пункту 9.9 Кредитного договору, Підписуючи Договір, Клієнт підтверджує, що він, зокрема, ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», актуальна на дату укладання Договору редакція яких розміщена на Вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Даний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Н567» 26.08.2023 року о 12:57:26.

Додатком №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3928673 від 26.08.2023 року є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Н567 » 26.08.2023 року о 12:57:26.

Додатком №2 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4192729 від 04.12.2023 року є Інформаційне повідомлення, яке підписне ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Н567» 26.08.2023 року о 12:57:26.

26.08.2023 ОСОБА_1 ознайомилась із умовами кредитування Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКАЇНА» та за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Н306» підписала Паспорт споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма).

26.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору № 3928673 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого: на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (далі - Додаткова угода).

Відповідно п. 1.2. Додаткової угоди сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього Додаткового договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту, яка надається згідно з цим Додатковим договором складає: 2 000,00 гривень.

Відповідно до п. 1.3. Додаткової угоди внесено зміни у п.1.2. Договору та викладено його у наступній редакції: «1.2. На умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 13 000,00 гривень.» Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. 1.4. Сума кредиту на дату укладення цього Додаткового договору, з урахуванням платежів, здійснених Клієнтом за Договором, складає: 13 000,00 гривень. 1.5. Строк кредиту та періодичність сплати процентів залишаються незмінними, відповідно до п.1.3 Договору. 1.6. За користуванням кредитом нараховуються проценти на умовах, встановлених п.1.4 Договору. 1.7. З врахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п.1.2-1.3. Додаткового договору) визначити, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Додаткового договору складає: 1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк кредиту 77 813,91% річних. 1.7.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 59 271,10% річних. 1.8. З врахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п.1.2-1.3. Додаткового договору) орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Додаткового договору складає: 1.8.1. за стандартною ставкою 106 360,00 грн. 1.8.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 105 652,00 грн.

П. 2.1. Додаткового договору визначено, що товариство протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення цієї Додаткової угоди надає кредит (додаткову суму) у безготівковій формі шляхом перерахування коштів додаткової суми кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .

Додатком №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3928673 від 26.08.2023 року є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Н306 » 01.09.2023 року о 20:36:35.

Додатком №2 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4192729 від 04.12.2023 року є Інформаційне повідомлення, яке підписне ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Н306»01.09.2023 року о 20:36:35.

До матеріалів позовної заяви додано лист директора ТОВ «УПР» за вих. № 122-2607 від 26.07.2024 року з якого встановлено, що відповідно до Договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УПР», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 26.08.2023 року 12:59:09 на суму 10 000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в систему iPay.ua - 277387608 призначення платежу: Зарахування 10 000 грн/ на карту НОМЕР_1 .

До матеріалів позовної заяви додано лист директора ТОВ «УПР» за вих. № 123-2607 від 26.07.2024 року з якого встановлено, що відповідно до Договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року, укладеного між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УПР», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 01.09.2023 року 20:36:50 на суму 2 000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в систему iPay.ua - НОМЕР_3 ? призначення платежу: Зарахування 10 000 грн. на карту НОМЕР_1 .

Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитним договором № 3928673 від 26.08.2023 року та додаткової угоди до нього від 01.09.2023 виконало та надало в безготівковій формі у національній валюті на рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 12 000,00 грн.

Про факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зазначала і сама Печерна у поданому відзиві та безпосередньо у судовому засіданні.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено судом, відповідачем підписано договір № 3928673 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.08.2023 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Н567».

Так у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Водночас не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови надання грошових коштів у кредит, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Поряд з цим, суд бере до уваги, що без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариств за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19.

З урахуванням викладеного суд вважає доведеними обставини щодо укладення 26.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 та додаткового договору до нього в електронній формі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3928673, за умовами якого відповідач отримав 14 000,00 грн. кредитних коштів.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.

Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Такі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18.

П. 5.1.3 Договору № 3928673 від 26.08.2023 року встановлено, що Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту.

26 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (Фактор) укладено договір факторингу №26/07/2024, у відповідності до котрого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання за якою настав або настане в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (п. 1.1 Договору).

Сторони домовились, що Ціна Продажу за Договором становить 1 671 256,73 грн. (п. 3.3 Договору).

До матеріалів справи додано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №1 від 02.08.2024 року з якої встановлено, що ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» здійснило платіж у розмірі 1 671 256,73 грн. на користь ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» із призначенням платежу: «оплата згідно договору факторингу 26/07/2024 від 26.07.2024».

Таким чином, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІ» виконало свої грошові зобов`язання перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за Договором факторингу №26/07/24 від 26.07.2024 року.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №26/07/2024 від 26 липня 2024 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількість 6 262 Боржника.

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №26/07/24 від 26.07.2024 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв на умовах, визначених цим Договором, наступні Права Вимоги, зокрема, щодо ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , за кредитним договором № 3928673 сума загальної заборгованості - 68897,70 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 12999,85 грн., заборгованості за процентами - 55897,85 грн.

29.07.2024 року заступник директора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» направив ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» лист, яким проінформував про повідомлення Боржників про відступлення права вимоги за Кредитними договорам та передачу їхніх персональних даних новому кредитору - ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ».

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до п. 1.4 Договору № 3928673 від 26.08.2023 сторони узгодили, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: Стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору, Знижена процентна ставка становить 1,40% в день та застосовується на таких умовах

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 3928673 від 26.08.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 26.07.2024 року, що складений директором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» заборгованість ОСОБА_1 становить 68897,70 грн., з яких: 12999,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту, а 55 897,85 грн. - заборгованість за відсотками.

З даного розрахунку вбачається, що у зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,15 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 30251,74 грн. Детальний розрахунок заборгованості та оплат, здійснених відповідачем, зазначений в розрахунку заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Таким чином, первісним кредитором враховано оплати заборгованості по договору, що були внесені ОСОБА_1 .

Крім того, у відповідності до зазначеного розрахунку, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» здійснювало нарахування відсотків за розміром процентної ставки, узгодженої сторонами у п. 1.4 Договору.

Зобов`язання відповідачка не виконав ані перед первинними кредиторами, ані перед позивачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» надало належні та достатні докази на підтвердження права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3928673 на загальну суму 68897,70 грн.

Одночасно з тим, позивач у поданому позові вказав, що в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 27.07.2024 року донараховано відсотки за 25 календарних днів у розмірі 6499,93 грн.: 12 000,00 грн. * 2% = 240 грн. * 25 календарних дні = 6499,93 грн.

У відповідності до п. 1.3 Договору № 3928673 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.08.2023 року, строк кредитування 360 днів.

Таким чином, строк кредитування становить з 26.08.2023 року по 20.08.2024 року.

У відповідності до п. 1.4 Договору сторони узгодили, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: Стандартна процента ставка становить 2,00 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.

З Розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за Договором № 3928673 про надання споживчого кредиту від 26.08.2023 року за 25 календарних днів (27.07.2024 - 20.08.2024) вбачається, що нарахування відсотків здійснювалося за стандартною процентною ставкою (240,00 грн.) у період з 27.07.2024 року по 20.08.2024 року.

Розмір нарахованих відсотків за вказаний період становить 6499,93 грн.

Таким чином судом встановлено, що у період з 27.07.2024 року по 20.08.2024 року позивачем здійснено нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою у межах строку кредитування та за узгодженою сторонами відсотковою ставкою, встановленою у Договорі № 3928673 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.08.2023 року.

Разом з тим, суд бере до уваги заперечення відповідача, які стосуються нарахуванню відсотків за кредитом.

Вбачається, що 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким, зокрема, було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» новими частинами.

Так частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Вказана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Як встановлено в пункті 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, до 22 квітня 2024 року позивач міг здійснювати нарахування процентів за процентною ставкою вказаною у договорі - 2 %, після 22 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року позивач міг здійснювати нарахування процентів не перебільшуючи ставку в розмірі 1,5%.

Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладено 19 березня 2024 року, тобто після набрання вищезгаданим законом законної сили.

Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що для визначення розміру заборгованості за відсотками позивачем у період з 26 серпня 2023 року по 05 вересня 2023 4року було застосовано знижену процентну ставку 1,4 % в день, а в подальшому вже застосовано ставку 2 % в день користування кредитними коштами впродовж всього періоду кредитування, що суперечить вимогам Закону.

Судом було здійснено перерахунок заборгованості по відсотках у період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (дата зазначена у розрахунку заборгованості як кінцева дата нарахування заборгованості по відсотках), а відтак стягненню із відповідача підлягає наступний розмір процентів:

- за період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (дата визначена кредитодавцем відповідно до розрахунку заборгованості та закінчення періоду кредитування) за ставкою 1,5 % становить 31 320,00 грн, відповідно розрахунку (12000/100х1,5% х 116).

Відтак загальна сума заборгованості відповідачки по відсотках за кредитом складає 52 078,00 грн.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Також, відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов`язань за договором.

Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за Договором № 3928673 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.08.2023 суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо стягнення з відповідача підлягає заборгованість за Договором № 3928673 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.08.2023 у загальному розмірі 64 078,80 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума основного боргу, 52 078,80 грн. - проценти.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. необхідно зазначити наступне.

У відповідності до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В той же час, необхідно зазначити, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 160/19098/21 від 01 лютого 2023 року).

Як убачається з матеріалів справи 01.08.2024 року між ТОВ «Українські фінансові операції» та Адвокатом Дідухом Є.О. укладено Договір про надання правової допомоги № 01/08/2024, згідно умов якого виконавець бере на себе зобов`язання бере надати клієнту правову допомогу в об`ємі та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг № 3928673 від 11.12.2024, підписаного сторонами Договору про надання правової допомоги № 02/08/2024, витрати на правничу допомогу в межах спору до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №3928673 становлять 10 000,00 грн.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суд у справі 910/9714/22 від 02 лютого 2024 року вказано, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, а саме, що справа незначної складності, розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та проведенням судового засідання.

Перевіривши надані представником позивача докази на підтвердження понесених судових витрат, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу - 10 000,00 грн. не є співмірним із складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним і не є розумним з урахуванням складності справи і наданих послуг.

Більш того, суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на правничу допомогу до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, та з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе зменшити розмірі витрат позивача на професійну правничу допомогу та у відшкодуванні судових витрат на професійну правничу допомогу, стягнути з відповідача на користь позивача 4 000,00 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог (84,98%) у розмірі 2058,55 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 133, 141, 223, 258-261, 263-268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст. 11, 202, 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610,612, 626, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України; ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за Договором № 3928673 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.08.2023 у загальному розмірі 64 078,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» судовий збір у розмірі 2058,55 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, прим. 2).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 16.12.2025 року.

Суддя: