Справа №464/4012/22 Головуючий у 1 інстанції:Мичка Б.Р.
Провадження №22-ц/811/4253/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

23 грудня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді Левика Я.А., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 грудня 2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягненння вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електричної енергії, -

в с т а н о в и в :

рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 22 грудня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 12 469 грн. (дванадцять тисяч чотириста шістдесят дев`ять) грн. 33 коп. на поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк МФО: 339500, код за .

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» судові витрати по 1 240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп., з кожного на поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк МФО: 339500, код за .

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , подавши апеляційну скаргу на нього 12.12.2025 року з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що повний текст такого проголошено та складено 22 грудня 2022 року, тому апеляційна скарга повинна була бути подана відповідно до 23 січня 2023 року. Оскільки, скарга була подана 12 грудня 2025 року, слід вважати, що така подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні пропуск строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 пояснює тим, що копію оскаржуваного рішення відповідачка наручно не отримувала, так само як і будь-яких судових повісток чи інших процесуальних документів, оскільки починаючи з 1999 року за місцем реєстрації фактично не проживає. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази того відповідачка отримувала судові повістки чи судове рішення, оскільки такі листи повернулись на адресу суду з причини «закінчення строку зберігання».

Однак, заявлене апелянткою клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід вважати безпідставним, необґрунтованими та таким, що не підтвердженим жодними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 отримала копію оскаржуваного рішення в лютому 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.67), проте, лише в грудні 2025 року, тобто майже три роки з часу отримання рішення, таке була оскаржено до апеляційного суду.

З наведеного вбачається те, що ОСОБА_2 була обізнана про існування справи в суді принаймні з лютого 2023 року (отримання оскаржуваного судового рішення за зареєстрованим місцем проживання), проте, не скористалась своїми процесуальними правами на подання апеляційної скарги в строк, визначений чинним законодавством, хоча мала об`єктивну можливість це зробити.

Зважаючи на вказане, подання апеляційної скарги 12 грудня 2025 року на рішення від 22 грудня 2022 року, тобто майже через три роки після складення повного тексту рішення, слід вважати таким, що значно перевищує встановлений законом загальний тридцятиденний термін на її подання та наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про підставність пропуску такого строку.

Враховуючи те, що апелянтом не подано необхідних доказів на підтвердження обґрунтованості доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, таке є необґрунтованим та таке слід відхилити.

Згідно ч.3 ст.357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід залишити без руху для усунення вказаного вище недоліку, а саме для надання апелянту можливості подати апеляційному суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих доводів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Крім цього, слід зазначити, уп.п. 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) від 29 жовтня 2015 року, яке набуло статусу остаточного 29 січня 2016 року, за якими Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід залишити без руху для усунення вказаного вище недоліку, а саме для надання апелянту можливості подати апеляційному суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих доводів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Особу, що подала скаргу слід попередити про те, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, їй буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Документи на виконання вимог ухвали, необхідно у визначений строк подати Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 185, 352, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сихівського районного суду м.Львова від 22 грудня 2022 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 грудня 2022 року залишити без руху.

Надати особі, що подала скаргу строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, особі, що подала скаргу буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Я.А. Левик