Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2355/24
Провадження №: 2/332/1632/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Сінєльніка Р.В.

при секретарі: Васильченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія" Фінтраст Капітал" ( місцезнаходження: 03150 м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ " Фінансова компанія" ФІНТРАСТ УКРАЇНА" через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.04.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №3942692 про надання споживчого кредиту(далі кредитний договір), згідно умов якого , відповідачу було надано кредит в сумі 12000,00грн., строком на 30 днів, за процентною ставкою(стандартна) 1,90 % в день, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту. 03.05.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №03.05/2022, у відповідності до якого, ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором №3942692 від 04.04.2021 року. Про відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідного повідомлення. Станом на 05.04.2024 р. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором , з врахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних, становить 40909,83 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі.

Ухвалою від 23.04.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с.116).

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» () заборгованість за кредитним договором №3942692 від 04.04.2021 року, з врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 40909,83 грн(заборгованість за кредитним договором станом на 05.04.2024 року в розмірі 39360,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 1265,14 грн. та 3 % річних в розмірі 284,69 грн), судові витрати в розмірі 2422,40 грн. судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. (а.с.228-231, том 1 ).

Не погоджуючись з заочним рішенням відповідач ОСОБА_1 в особі представника- адвоката Гаращук С.В. звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення по справі, обґрунтувавши заяву тим, що відповідачу дане заочне рішення не було вручене. Після ознайомлення через ЄДРСР з прийнятим рішенням не згодна, в разі пропущення строків просила поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, та скасувати заочне рішення ( а.с. 238-245, том 1).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2025 року поновлено заявнику строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заяву адвоката Гаращук С.В. в інтересах Ушкової про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2024 року у цій справі скасовано та призначено справу до слухання у судовому засіданні(а.с. 109-110, том 2 ).

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Гаращук С.В. 18.04.2025 через систему «Електронний суд» надано відзив по справі №332/2355/24, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову , оскільки вважає, що жодних доказів тих обставин , про які заявляє позивач матеріали справи не містять, сума заборгованості є неспівмірною сумі тіла кредитних коштів, що ставить відповідача в завідомо несправедливі умови. У разі визнання судом позовних вимог позивача відповідач просить зменшити суму заборгованості за відсотками до 50% тіла кредиту. Проценти нараховані поза строком кредитування , тому позивачем здійснено невірний розрахунок. Просять зменшити витрати на правову допомогу до 1 000,00 грн. Суму в 10000,00 грн. вважають завищеною, та такою , що не відповідає понесеним витратам.

18.04.2025 через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» надійшло клопотання про зміну назви позивача з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» (а.с. 126-127, том 2 ).

21.04.2025 року представником позивача надано відповідь на відзив , з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву , позивач не погоджується , вважає їх такими , що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства. Просять позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задовольнити у повному обсязі(а.с. 133-149, том 2 ).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2025 року змінено позивача у справі № 332/2355/24 з ТОВ «ФК Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» (а.с. 167-168, том. 2).

Сторони в судове засідання не з`явились. Представником позивача надано відповідь на відзив на позовну заяву , який просили врахувати під час розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином. Представником відповідача суду надано відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог та зменшити витрати на правову допомогу .

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04.04.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №3942692 про надання споживчого кредиту(далі кредитний договір), який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А465171» (том 1, а.с. 22-29).

Згідно Додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту №3942692 від 04.04.2021 року, сторони погодили графік платежів до договору №3942692, який підписано 04.04.2021 споживачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А465171» (том 1, а.с. 30).

04.04.2021 року ОСОБА_1 підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А465171» Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено сума кредиту, строк кредитування спосіб та строк надання кредиту , процентна ставка , її тип, орієнтовна загальна вартість кредиту , порядок повернення кредиту (том 1, а.с. 33-36).

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно умов кредитного договору, відповідачу було надано кредит в сумі 12000,00 грн., строком на 30 днів, за процентною ставкою(стандартна)1,90 % в день, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №2000 від 16.05.2022 року про перерахування коштів(том 1 а.с. 58-59).

Доказів того, що банківська картка з відповідним номером ОСОБА_1 не належить, матеріали справи не містять.

08 липня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» було укладено Договір №087/20-П про надання послуг з переказу платежів(а.с. 64-70, том 1). Відповідно до п. 1 Договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» доручає, а ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» за відповідну плату здійснює платежі з використанням реєстру виплат на користь отримувача. Згідно п. 1.2 зазначеного Договору, перекази на користь отримувачів здійснюються ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» за умови перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» забезпечувального платежу на рахунок ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», в межах якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» отримує право направляти реєстри виплат ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» з метою переказу платежів. Відповідно до умов п. 2.1.4 Договору ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» передає ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відомості про факт виконання Реєстрів виплат/ платежу, шляхом електронного обміну даними з обліковою системою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». На виконання умов Договору, листом вих. №2000 від 16 травня 2022 року ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» повідомило ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про успішність операцій, згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» №087/20-П від 08 липня 2020 року, та надало реєстр виплат ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ». Серед переліку здійснених платежів ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» наявна інформація про перерахування 04.04.2021 року грошових коштів у сумі 12 000,00 грн. на платіжну картку НОМЕР_2 , що узгоджується з номером картки вказаним у договорі ( а.с. 58, том 1). Таким чином, факт перерахування грошових коштів у сумі 12 000,00 грн. на платіжну картку відповідача , доведено належними та допустимими доказами.

Умовами договору споживчого кредиту передбачено нарахування відсотків. Так, згідно з п. 1.4. зазначеного Договору, строк кредиту складає 30 днів. Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.

У межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору, 02.05.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3306,00 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів(до 01.06.2021 ) з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день .

30.05.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 6384,00 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів(до 29.06.2021 ) з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день .

29.06.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 6840,00 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів(до 29.07.2021 ) з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день .

29.07.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 6840,00 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів(до 28.08.2021 ) з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день .

28.08.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав , а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, тобто з 28.08.2021 по 26.11.2021 року включно .

Надалі Відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював , свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договорим становить 39360,00 грн.

пп. 3 п. 5.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача.

03.05.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №03-05/2022(а.с.89-97), за умовами якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №3942692 від 04.04.2021 року(а.с.43, том 1 ).

Згідно п.1.1. Договору Факторингу, за цим договором позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» (Клієнта) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п. 1.2. Договору Факторингу, перехід від Клієнта (ТОВ «Авентус Україна») до Фактора (позивача) вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами, скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора право вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до підписаного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 03.05.2022 року(а.с. 98, том 1 ) та Витягу з Реєстру Боржників Додаток №1 до Договору Факторингу № 03-05/2022 від 03.05.2022 року(а.с.43, том ), ТОВ «ФК «ФінтрастУкраїна» набув права грошової вимоги до відповідача.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та у зв`язку із цим, у останньої заборгованість за кредитним договором перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» , станом на 05.04.2024 року склала 39360,00 грн.(сума кредиту 12000,00 грн., сума процентів за користування кредитом 27360,00 грн.)

Крім того позивачем на зазначену суму боргу , на підставі ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні втрати в розмірі 1265,14 грн. та 3 % річних за 88 календарних днів в розмірі 284,69 грн. за період з 27.11.2021 по 23.02.2022 .

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

При цьому, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); дарування (частина друга статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України).

При цьому матеріали справи не містять даних про те, що відповідач оспорював кредитний договір №3942692 від 04.04.2021 року та договір факторингу в частині переданої позивачу вимоги за вказаним договором з підстав недійсності внаслідок невидачі кредиту чи припинення зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010, зазначено , що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину . Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним , тобто таким , що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки , доки ця презумпція не буде спростована , зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права , набуті сторонами правочину за ним , повинні безперешкодно здійснюватись , а обов`язки , що виникли внаслідок укладення договору , підлягають виконанню.

Таким чином , суд вважає , що позивачем доведено факт укладання договору, факт набуття права вимоги та факт наявності заборгованості за договором № 3942692 у загальному розмірі 39360,00 грн. Відповідачем заявлений розмір заборгованості належними та допустимим доказами не спростований, тому підлягає до стягнення .

Клопотання позивача про витребування доказів суд вважає необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню , оскільки матеріалами справи підтверджується надежність платіжної картки НОМЕР_2 відповідачу ОСОБА_1 .

Нарахування позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України, інфляційних втрат та 3 % річних за період з 27.11.2021 по 23.02.2022, тобто після спливу строку кредитування , суд вважає правомірним та таким , що не суперечить вимогам чинного законодавства. Позивач вправі здійснити нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення до 24.02.2022 року.

Відповідно до усталеної судової практики, після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку.

В таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування, тобто після закінчення терміну, на який був даний кредит, з урахуванням пролонгацій договору , в даному випадку з 27.11.2021 позивач має право на стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.

Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором № 3942692 від 04.04.2021 року, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ "ФК «Фінтраст Капітал ».

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал » заборгованість за кредитним договором №3942692 від 04.04.2021 року з врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 40909,83 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц.

На підтвердження отриманих правничих послуг позивач надав: копію договору про надання юридичних послуг №28/03-2024 від 28 березня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Городніщевою Є.О.(а.с. 61-63, том 1), звіт про надання правничої (правової )допомоги від 05.04.2024(а.с. 21, том 1 ), рахунок на оплату №2689-05/04-2024 від 05.04.2024(а.с. 41), копію платіжної інструкції №4420 від 10.04.2024 року(а.с.37, том 1).

Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім того, відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна » - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» () заборгованість за кредитним договором №3942692 від 04.04.2021 року, з врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 40909,83 грн(заборгованість за кредитним договором станом на 05.04.2024 року в розмірі 39360,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 1265,14 грн. та 3 % річних в розмірі 284,69 грн), судові витрати в розмірі 2422,40 грн. судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2025, у зв`язку з перебуванням судді Сінєльніка Р.В. з 19.12.2025 до 25.12.2025 у нарадчій кімнаті по кримінальній справі № 332/3792/24 за обвинуваченням ОСОБА_2 , за ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Суддя Р.В.Сінєльнік