Справа №731/575/25
Провадження №2/731/344/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

26 грудня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Будімірової Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», подану представником за довіреністю Шкапенком Олександром Віталійовичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2025 року Шкапенко О.В., діючи в інтересах АТ «АКЦЕНТ-БАНК» на підставі довіреності, звернувся із зазначеним позовом до Варвинського районного суду Чернігівської області.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського поточного рахунку, 02 грудня 2020 року підписав відповідну Заяву щодо встановлення кредитного ліміту та отримання платіжної картки. За результатами чого, останньому було надано відповідний кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 44.4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначена заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті, складають кредитний договір. Позивач стверджує, що всі умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його простий електронний підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

При цьому позивач АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість у порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі відповідач не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати основного боргу та відсотків.

Заборгованість станом на 13 жовтня 2025 року становить: 30 021,04 грн, з яких: 23 989,35 грн - заборгованість за кредитом; та 6 031,69 грн залишок заборгованості за відсотками.

У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 02 грудня 2020 року, яка нарахована у розмірі 30 021,04 грн, а також 2 422,40 грн понесених судових витрат, у виді сплаченого судового збору.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 26 листопада 2025 року, яке у подальшому, з підстав перебування судді на навчанні, було відкладене на 26 грудня 2025 року.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 48, 49, 54), явку свого представника у судове засідання не забезпечили. Разом з позовом було подано заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ «АКЦЕНТ-БАНК», де останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 8 зворот).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку, за адресою його останнього відомого зареєстрованого місця проживання (а.с. 55). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 грудня 2020 року ОСОБА_1 , з метою укладення договору про надання банківських послуг з АТ «АКЦЕНТ-БАНК», підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а.с. 11), зазначивши, що відповідач згодний з тим, що підписання цієї анкети підтверджує, що дана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування що викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення моїх дій згідно договору.

Шляхом використання відповідачем простого електронного підпису ОСОБА_1 було підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта» (а.с. 12) на умовах зворотності, строковості та платності, зокрема обумовлено: тип кредиту поновлювана кредитна лінія (ліміт) кредитування рахунку з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту Картка «Універсальна» до 50 000 грн, Картка «Універсальна Gold» до 100 000 грн та Картка «Зелена» до 200 000 грн; строк кредитування 240 місяців; мета отримання кредиту на споживчі потреби; тип процентів фіксований; процентна ставка: пільгова 0,000001% (пільговий період 62 дні), базова для Картки «Універсальна» 46,8% річних, Картка «Універсальна Gold» до 44,4% річних та Картка «Зелена» 40,8% на рік; реальна річна процентна ставка для Картки «Універсальна» 58,23% річних, Картка «Універсальна Gold» до 56,44% річних та Картка «Зелена» 49,34% на рік.

Позивачем також було додано до позову витяг з Умов та правил надання банківських послуг АТ «А-Банк» (а.с. 18-25).

Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного договору про надання банківських послуг з АТ «АКЦЕНТ-БАНК» між його сторонами, відповідає у тому числі положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач ОСОБА_1 ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єктів електронної комерції; надав відповідні дані для заповнення формуляра заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, дані паспорту та ін.) та шляхом накладення простого електронного підпису погодився з запропонованими умовами договору.

Факт підписання сторонами зазначених Договорів не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «АКЦЕНТ-БАНК» виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Договір про надання банківських послуг з АТ «АКЦЕНТ-БАНК», де у тому числі обумовлено щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком.

На переконання суду вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсним у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено.

Відповідно до копій довідок за картами та лімітами, виданих головою правління АТ «АКЦЕНТ-БАНК» Кандауровим Ю.В., ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку: № НОМЕР_2 строком дії до квітня 2027 року (а.с. 16), з такими встановленими кредитними лімітами: 02 грудня 2020 року 0 грн, 10 січня 2024 року 10 000 грн, 08 травня 2024 60 000 грн, 19 травня 2025 року 27 320 грн.(а.с. 15).

Аналізуючи виписку по особовому рахунку, належну ОСОБА_1 , за період з 02 грудня 2020 року по 13 жовтня 2025 року, суд констатує факт надання останньому у розпорядження кредитних коштів та їх відповідний рух по рахунку (а.с. 13, 14).

У зв`язку з цим, АТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором.

Проте, всупереч обумовленим умовам Договору ОСОБА_1 не належно виконав взяті на себе договірні зобов`язання, оскільки не здійснював погашення кредитної заборгованості у обумовленому Договором порядку.

Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором №Б/Н від 02 грудня 2020 року, станом на 13 жовтня 2025 року, становить 30 021,04 грн, з яких: 23 989,35 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 6 031,69 грн залишок заборгованості за відсотками (а.с. 9, 10).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного договору відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, що підтверджується відповідним розрахунком та випискою по рахунку. Зазначені обставини дають підстави вважати, що останній фактично користувався кредитними коштами наданими АТ «АКЦЕНТ-БАНК».

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повній мірі АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, у випадку якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої та не повернутої суми наданих кредитних коштів.

За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, що має наслідком наявність відповідної заборгованості.

При цьому суд зважає, що відповідачем розрахунок заборгованості за кредитом та відсотками не спростований, відомостей щодо його невідповідності розміру фактично отриманих коштів відповідачем також не наведено, а тому, суд приходить до висновку щодо наявності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №Б/Н від 02 грудня 2020 року у сумі 30 021,04 грн, а тому позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 2).

На підставі наведеного, керуючись ст. 141, 247, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (юридична адреса: вул. Батумська, б. 11, м. Дніпро, 49074; ) заборгованість, нараховану станом на 13 жовтня 2025 року за Кредитним договором №Б/Н від 02 грудня 2020 року, у сумі 30 021 (тридцять тисяч двадцять одна) гривня 04 копійок та судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, а всього стягнути 32 443 (тридцять дві тисячі чотириста сорок три) гривні 44 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко