У Х В А Л А

Іменем України

26 грудня 2025 року місто Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дорошенко Г.В., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вернісаж» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вернісаж» звернулось до Новокодацького районного суду міста Дніпра із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату комунальних послуг.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Статтею 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (загальна територіальна підсудність).

Разом з цим, ст. 30 ЦПК України визначено виключну підсудність справ.

Так, відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19) дійшла, зокрема, таких висновків:

- нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення;

- майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав;

- виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зробив висновок, що позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Предметом заяви про видачу судового наказу у цій справі є вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, що надавалися боржнику за адресою: АДРЕСА_1 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Київського району м. Харкова.

З урахуванням наведеного, заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості має пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності, тобто до Київського районного суду м. Харкова.

За таких обставин, враховуючи приписи ст. 162, ч.1 ст. 30 ЦПК України та вищевикладені правові позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що подана Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Вернісаж» заява про видачу судового наказу не підсудна Новокодацькому районному суду міста Дніпра.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вернісаж» про видачу судового наказу подана з порушенням правил підсудності, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 9 частини 1 статті 165 ЦПК України.

Положеннями ч. 1 ст. 166 ЦПК України визначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 30, 165, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вернісаж» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.В. Дорошенко

.

.