ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/2080/25

Головуючий у першій інстанції Гагаріна Т. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1943/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Шарапової О.Л.,

суддів:Висоцької Н.В., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачка: ОСОБА_2 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2025 року, суддя Гагаріна Т.О., місто Ніжин,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.07.2020 з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на утримання відповідача у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 3 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області 04.02.2022 шлюб між сторонами розірвано.

28.07.2023 він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , від якого вони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначив, що на даний час його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду, оскільки змінився його сімейний стан, а як результат і матеріальний стан. У зв`язку з тим, що на його утриманні перебуває його дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та малолітній син. Тому просив суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до 1/8 частки усіх видів його заробітку.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що у справі відсутні докази того, що відповідачка з дитиною проживає у місті Києві.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що відповідачка більше коштів витрачає на оренду житла, ніж спрямовує коштів на потреби дитини, оскільки у відзиві на позов представник відповідачки послався на те, що ОСОБА_2 за рік проживання в м. Києві витратила 200 400,00 грн, а на дитину за 9 місяців 36 672,61 грн.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що в разі часткового задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частки від усіх доходів, грошове забезпечення доньки не буде меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2020 і досягнення дитиною повноліття, а навпаки більшим.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що він не бажає зменшити грошове забезпечення своєї доньки. Проте, наразі невідомо кому відповідачка сплачує за оренду квартири та комунальні послуги. Відповідачка не надала жодних документів від сімейного лікаря, довідки, призначення про необхідність купівлі медичних препаратів саме для дитини. Зазначає, що письмові чеки надані відповідачкою на підтвердження її витрат на дитину не можна приймати до уваги, оскільки не зрозуміло в чиїх інтересах і для чого витрачалися ці кошти.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Бондаренко І.Ю. просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 29.08.2015 перебував у шлюбі, який рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04.02.2022 було розірвано (а.с. 13).

Від цього шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.07.2020 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 3 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11-12).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , вбачається, що 28.07.2023 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_6 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_7 народився син ОСОБА_5 , (а.с. 16).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 17.03.2025 ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 04.04.2025 до складу зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до довідки №222 від 03.06.2025 виданої директором ліцею №129 Дніпровського району м. Києва, слідує, що ОСОБА_3 є ученицею 2 А класу цього навчального закладу (а.с. 66).

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів про те, що його матеріальний стан після стягнення аліментів погіршився, що могло бути підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів, оскільки позивач працює та отримує стабільний дохід, а зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у ОСОБА_1 , після стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто сімейний стан та матеріальне становище змінилося, що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

Таким чином, у зв`язку з тим, що на утриманні позивача перебуває ще одна малолітня дитина, отже у нього змінився сімейний стан, тому колегія суддів приходить до висновку про зменшення розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини від всіх видів доходу позивача.

Керуючись ст. 367, 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2025 року, скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.07.2020, на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання цією постановою законної сили і до досягнення донькою повноліття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: