Провадження № 2/752/8588/25
У Х В А Л А

16.07.2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чекулаєв С.О., вивчивши матеріали позовної ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЛОГІЧНА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

в с т а н о в и в :

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЛОГІЧНА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне залишити позов ОСОБА_1 без руху з наступних підстав.

Згідно частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI), за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону № 3674-VI).

Сплата судового збору має бути здійснена за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Голосіїв.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026002

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб,

реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України,

в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки

платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);

Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача),

Голосіївський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16, за змістом норм статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просить стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 01.05.2025 по 21.05.2025 включно в розмірі 79 160,58 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку з 21.05.2025 по 01.07.2025 у сумі 147 766,36 грн. та компенсацію за 264 календарних дні невикористаної щорічної відпустки в сумі 733 953,66 грн.

У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Виходячи з викладених норм, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також, не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Стягнення з роботодавця середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є спеціальним видом відповідальності роботодавця, відповідно на вказані вимоги позивача не поширюються положення пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», за яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16.

В постанові Великої Палати ВС від 08.02.2022 у справі №755/12623/19 (провадження №14-47цс21) зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 цього Кодексу, мають різну правову природу. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати а тому, не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачується.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є майновою вимогою.

Відтак, позивачу слід сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Оскільки заявлена позовна вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку у розмірі 147 766,66 грн., позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1 1 477,66 гривень.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху..

За таких обставин вважаю за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України,

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЛОГІЧНА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.О. Чекулаєв