Справа № 759/6664/25
Провадження № 2-з/761/360/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Савчук Ю.Н.

за участю секретаря Фортуні М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання відповідача- ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про забезпечення доказів, згідно з якою заявник просить суд: витребувати у АТ «КБ «ПриватБанк», АТ «Державний ощадний банк», АТ «ОТП Банк», АТ «Райфайзен Банк», АТ АКБ «Укргазбанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «ПУМБ» АТ «Універсал Банк», АТ «Сенс Банк», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Таскомбанк», АТ «АКБ «Радабанк» інформацію про рух коштів по рахунках, відкритих у банківських установах на ім`я відповідача ОСОБА_2 ; у Національного депозитарію України та Національної комісії з цінних паперів та Фондового ринку - інформації про наявність зареєстрованих на ім`я ОСОБА_2 цінних паперів; у ДПС України- оподатковані доходи ОСОБА_2 за період з 01.01.2004 року по 30.09.2018 року (період спільного проживання колишнього подружжя)

Заяву мотивована тим, що ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, а відтак відповідачу необхідно буде доводити джерела походження коштів, за які придбано вказане майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям у шлюбі, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, або законом.

Згідно з ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивач має намір здійснити поділ набутої у шлюбі квартири.

Так, згідно з п.23 Постанови Пленуму, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У відповідача відсутня інформація про рух коштів по рахунках позивача у банківських установах, а правові підстави для отримання запитуваної інформації у банках відсутні з огляду на положення ст.1070 ЦК України та ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», які гарантують банківську таємницю.

У відповідача відсутня інформації про наявність зареєстрованих на ім`я ОСОБА_2 цінних паперів період з 01.01.2004 року по 30.09.2018 року, яка наявна у Національного депозитарію України та Національної комісії з цінних паперів та Фондового ринку, а її отримання відповідачем є неможливим з огляду на приписи статті 25 Закону України «Про депозитарну систему України», яка визначає, що інформація, що міститься у системі депозитарного обліку, надається депозитарними установами в порядку, встановленому статтею 136 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки"та статей 136, 137 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», яка встановлює коло суб`єктів за запитом яких надається така інформація та до яких відповідач не належить.

У зв`язку з тим, що відповідачу необхідна інформація про рух коштів по рахунках, відкритих у банківських установах на ім`я позивача за період з 01.01.2004 року по 30.09.2018 року, інформація про наявність зареєстрованих на ім`я ОСОБА_2 цінних паперів, інформація про оподатковані доходи ОСОБА_2 за період з 01.01.2004 року по 30.09.2018 року (період спільного проживання колишнього подружжя), для можливості доведення, представник просить витребувати таку інформацію у банківських установах,

Учасники справи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Водночас, враховуючи положення ч. 3 ст. 118 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення доказів за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що така заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною другою вищезазначеної статті визначено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно із ч.1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

У даному випадку, жодних об`єктивних підстав вважати, що інформація про рух коштів по рахунках, відкритих у банківських установах на ім`я позивача ОСОБА_2 ; інформація з Національного депозитарію України та Національної комісії з цінних паперів та Фондового ринку про наявність зареєстрованих на ім`я ОСОБА_2 цінних паперів; інформація ДП про оподатковані доходи ОСОБА_2 за період з 01.01.2004 року по 30.09.2018 року буде втрачена, заявником не наведено.

На думку суду, заявник не довів, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим та призведе до втрати доказів.

Крім того, заява про забезпечення доказів за змістом ст.116 ЦПК України подається до подання позовної заяви. В даному випадку позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 подано суду ще 27.03.2025 року.

Зі змісту заяви випливає, що вона не є заявою про забезпечення доказів.

Заява про забезпечення доказів шляхом їх витребування та клопотання про витребування доказів не є тотожними поняттями, регулюються різними статтями ЦПК, подаються у різні процесуальні строки, відмінними є і підстави для їх подання.

Заява про забезпечення доказів подається до моменту подання позовної заяви, коли є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим а клопотання про витребування доказів- разом з поданням відзиву на позовну заяву у разі неможливості самостійно надати докази.

Керуючись ст.ст. 76, 95, 116-118, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: